КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  
                                                                                                                                  
Справа № 755/14157/15-ц                                                              Головуючий у 1-й інст. - Яровенко Н.О.
Апеляційне провадження  22-ц/824/4396/2022                                        Доповідач - Рубан С.М.
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
07 червня 2022 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді       Рубан С.М.
суддів                            Заришняк Г.М., Кулікова С.В.  
при секретарі                Загородній С.А.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2021 року у справі за заявою Акціонерного товариства «Альфа-Банк», заінтересована особа: ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, -  
 
В С Т А Н О В И В :
 
Акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва  із заявою, в якій просить про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
 
Посилається на те, що 19 жовтня 2015 року Дніпровський районний суд м. Києва видав виконавчий лист № 755/14157/15-ц про стягнення з боржника  ОСОБА_1   на користь АТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором № 028/25-434 від 17 жовтня 2007 року в розмірі 185 306 грн 34 коп., витрат по оплаті третейського збору в розмірі 2 253 грн 06 коп. та 243 грн 60 коп., судового збору. 
10 вересня 2019 року Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк». 
 
Згідно Рішення № 5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року, було затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «АЛЬФА-БАНК» з дати визначеної у Передавальному акті, а саме - з 15.10.2019 року. 
 
Протоколом № 4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15.10.2019 року було вирішено затвердити Передавальний акт (п. 2.1. протоколу). В матеріалах кредитної справи було встановлено наявність оригіналу виконавчого листа № 755/14157/15-ц, строк пред`явлення якого пропущено.
 
        Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2021 року заяву Акціонерного товариства «Альфа-Банк»- задоволено.
Замінено сторону виконавчого провадження за виконавчим листом Дніпровського районного суду м. Києва № 755/14157/15-ц від 19 жовтня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором № 028/25-434 від 17 жовтня 2007 року в розмірі 185 306 грн 34 коп., витрат по оплаті третейського збору в розмірі 2 253 грн 06 коп.,  та 243 грн 60 коп. судового збору, а саме замінено стягувача з Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на Акціонерне товариство «Альфа-Банк».
Поновлено пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Києва № № 755/14157/15-ц від 19 жовтня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором № 028/25-434 від 17 жовтня 2007 року в розмірі 185 306 грн 34 коп., витрат по оплаті третейського збору в розмірі 2 253 грн 06 коп.,  та 243 грн 60 коп. судового збору до виконання.       
Не погоджуючись з ухвалою суду,  18 листопада 2021 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу якою відмовити в задоволенні заяви Акціонерного товариства «Альфа-Банк».
 
Посилається на те, що виконавчий лист не було пред`явлено до виконання, а також у зв`язку із забороною розглядати такі категорії справ третейським судам, ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось до Дарницького районного суду м. Києва з цивільним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 028/25-434 від 17 жовтня 2007 року.
 
Крім того, посилається на те, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 05 жовтня 2018 року позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було задоволено, а постановою Київського апеляційного суду від 14 березня 2019 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 05 жовтня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено. Вищевказана постанова набрала законної сили та в касаційному порядку не переглядалась.
 
Посилається на те, що в даний час є безспірним  факт того, що ПАТ «Укрсоцбанк» пропустив строк позовної давності для звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором № 028/25-434 від 17 жовтня 2007 року .
Крім того, посилається на те, що  наявність постанови Київського апеляційного суду від 14 березня 2019 року заявником було приховано під час звернення до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки зазначені обставини беззаперечно свідчать про пропуск строку позовної давності.
Крім того, відповідно до положень ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Посилається на те, що для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання має бути наявно сукупність двох факторів - наявність причин пропуску строку позовної давності, а також визнання таких причин поважними судом.
Оскаржувана ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2021 року не містить жодних посилань на причини пропуску строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, а також на визнання таких причин поважними.
Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на те, що посилання на реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк» не може вважатись поважними причинами, оскільки така реорганізація відбулась у 2019 році, а видача виконавчих листів відбулась у 2015 році, тобто у АТ «Укрсоцбанк» об`єктивно було 4 (чотири) роки для звернення з такими вимогами, проте АТ «Укрсоцбанк» не звертався до суду з заявами про поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання. Крім того, не наведено також жодної причини, яка б свідчила про причини такого пропуску та їх поважність.
Від учасників справи відзив на апеляційну скаргу не надходив. 
В судовому засіданні представник   ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у апеляційній скарзі.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.
 
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.
 
Задовольняючи заяву про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд першої інстанції виходив з того, що рішенням №5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року, було затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «АЛЬФА-БАНК» з дати визначеної у Передавальному акті, а саме - з 15.10.2019 року.
 
Апеляційний суд не в повній мірі погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.
 
Виходячи з положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
 
         Судом встановлено та апеляційним судом перевірено, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва 25 вересня 2015 року заяву Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про видачу виконавчого документу щодо стягнення боргу з ОСОБА_1 - задоволено. 
         Видано виконавчі листи на виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 21 квітня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» 185 306 грн 34 коп., заборгованості та 2 253 грн 06 коп. витрат пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом. 
          Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» 243 грн. 60 коп. судового збору.
         10 вересня 2019 року Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк».
        Згідно Рішення №5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року, було затверджено передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «АЛЬФА-БАНК» з дати визначеної у Передавальному акті, а саме - з 15.10.2019 року.
           Протоколом № 4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15.10.2019 року було вирішено затвердити Передавальний акт (п. 2.1. протоколу).       Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
         15 жовтня 2019 року відповідно до підпункту «г» пункту 11 частини 4 статті 1 Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків», пунктів 3.1., 5.З., Постанови Правління НБУ № 189 від 27.06.2008 року «Про затвердження положення про особливості реорганізації банку за рішенням його власників», було затверджено Передавальний акт, відповіднодо якого АТ «Альфа-Банк» у порядку правонаступництва набуває всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення, у тому числі поруки), а також набув обов`язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів.
       Згідно п. 1 Передавального акту від 15.10.2019 року, внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є АТ «АЛЬФА-БАНК». Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження цього Передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк», а саме з 15.10.2019 року.
        Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином(відступлення права вимоги).
        Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
        Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
        Враховуючи вищевикладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заява в частині вимог про заміну сторони виконавчого провадження є обґрунтованою, та підлягає задоволенню.
            Апеляційним судом встановлено, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 25 вересня 2015 року заяву Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про видачу виконавчого документу щодо стягнення боргу з ОСОБА_1 - задоволено. 
           Видано виконавчий лист на виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 21 квітня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» 185 306 грн 34 коп., заборгованості за кредитним договором № 028/25-434 від 17 жовтня 2007 року та 2 253 грн 06 коп., витрат пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом. 
         Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» 243 грн. 60 коп., судового збору.
          Вказаний виконавчий лист ПАТ «Укрсоцбанк» пред`явив до виконання, однак його було повернуто на підставі п. 2 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» ще 12.12.2016 року, що вбачається з відмітки на виконавчому листі та в подальшому, у передбачений законодавством строк виконавчий лист не було пред`явлено до виконання, а тому пропущено строк його пред`явлення до виконання.
        В подальшому, у зв`язку з тим, що виконавчий лист не було пред`явлено до виконання, а також у зв`язку із забороною розглядати такі категорії справ третейським судам, ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 028/25-434 від 17 жовтня 2007 року.
          Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 05 жовтня 2018 року позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено.
          Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариств: «Укрсоцбанк» 223 729 грн 24 коп. заборгованості та 2 7 68 грн 67 коп., витрати по сплаті судового збору (а.с. 91-93).
          Постановою Київського апеляційного суду від 14 березня 2019 року апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - задоволено, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 05 жовтня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким взадоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено. (а.с.94-102).
         Постанова Київського апеляційного суду від 14 березня 2019 року набрала законної сили та в касаційному порядку не переглядалась.
          Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
          Таким чином, постановою Київського апеляційного суду від 14 березня 2019 року встановлено, що ПАТ «Укрсоцбанк» пропустив строк позовної давності для звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором № 028/25-434 від 17 жовтня 2007 року.
          Частиною 1 статті 433 ЦПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
          При цьому поважні причини - це ті обставини, що вказують  на безпосереднє унеможливлення або  ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, що виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.
         Апеляційним судом встановлено, що ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2021 року не містить жодних посилань на причини пропуску строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, а також на визнання таких причин поважними.
          Посилання на реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк» не може вважатись поважними причинами, оскільки така реорганізація відбулась у 2019 році, а видача виконавчих листів відбулась у 2015 році, тобто у АТ «Укрсоцбанк» було 4 роки для звернення з такими вимогами, проте АТ «Укрсоцбанк» не звертався до суду з заявами про поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання.
         Тобто, у зв`язку з непред`явленням виконавчого листа до виконання своєчасно АТ «Укрсоцбанк» втратив право на пред`явлення  виконавчого листа до виконання, а тому до АТ «Альфа-Банк» не перейшло право пред`явити такі виконавчі листи до виконання, оскільки строк такого пред`явлення пропущено.
           Зазначені заявником причини пропуску строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, не можна вважати поважними.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).
Європейський суд з прав людини зауважив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
 
За встановлених обставин ухвалу суду належить змінити та відмовити в частині вимог заяви Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
 
В іншій частині ухвалу суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити частково.
 
Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2021 року - змінити.
 
Заяву Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання  - задовольнити частково.
 
В частині вимог заяви Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання  - відмовити.
 
В іншій частині ухвалу суду - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
 Повний текст постанови складено  15 червня   2022 року.
 
            Головуючий                  

    Судді