УХВАЛА

28 квітня 2022 року 
м. Київ
cправа №  912/3418/20 
Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду: Краснова Є. В., 
розглядаючи матеріали касаційної скарги Комунального підприємства "СпецЕко" Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.12.2021 (колегія суддів: Чус    О.    В., Кощеєв    І. М., Орєшкіна Е. В.) та рішення Господарського суду Кіровоградської області від 07.07.2021 (суддя Глушков М. С.) у справі 
за позовом Комунального підприємства "СпецЕко" Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області до Приватного підприємства "Підйомно-транспортне обладнання" про розірвання договору та за зустрічним позовом Приватного підприємства "Підйомно-транспортне обладнання" до Комунального підприємства "СпецЕко" Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області про зобов`язання прийняти майно та стягнення 4 215 400 грн,
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2020 року Комунальне підприємство "СпецЕко" Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області звернулося до Господарського суду Кіровоградської області з позовом про розірвання договору поставки товару від 16.03.2020 № 1603, укладеного з Приватним підприємством "Підйомно-транспортне обладнання". 
У грудні 2020 року Приватне підприємство "Підйомно-транспортне обладнання" звернулося до цього ж суду із зустрічним позовом про зобов`язання Комунального підприємства "СпецЕко" Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області прийняти від Приватного підприємства "Підйомно-транспортне обладнання" на виконання умов вищевказаного договору човен - комбайн для скошування водної рослинності WorkerMachines DF 950, на умовах DDР Інкотермс 2010 - склад покупця (Полтавська обл., м. Горішні Плавні, вул. Соборна, буд. 1) у робочі дні з 8 до 17 год.), а також стягнути з Комунального підприємства "СпецЕко" Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області на користь Приватного підприємства "Підйомно-транспортне обладнання" 4 215 400 грн недоплаченої вартості товару.
07.07.2021 Господарський суд Кіровоградської області ухвалив рішення про відмову у задоволенні первісного позову та часткове задоволення зустрічного позову, стягнув з Комунального підприємства "СпецЕко" Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області на користь Приватного підприємства "Підйомно-транспортне обладнання" 4 215 400 грн збитків, а в решті зустрічних позовних вимог відмовив.
23.12.2021 Центральний апеляційний господарський суд прийняв постанову, повний текст якої підписано 13.01.2022, якою змінив це рішення місцевого господарського суду, стягнувши з Комунального підприємства "СпецЕко" Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області на користь Приватного підприємства "Підйомно-транспортне обладнання" недоплачену вартість товару у сумі 4 215    400, а в іншій частині судове рішення першої інстанції залишив без змін.
14.02.2022 Комунальне підприємство "СпецЕко" Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області звернулося з касаційною скаргою на ці судові рішення. 
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2022 справу передано на розгляд колегії суддів у складі: Краснов Є. В. - головуючий, Мачульський    Г.    М., Могил С. К. 
Відповідно до частини третьої статті 294 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) питання про відкриття касаційного провадження у справі вирішується колегією суддів у складі трьох суддів не пізніше двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня надходження заяви про усунення недоліків, поданої у порядку, визначеному статтею 292 цього Кодексу. 
Утім, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан.
Верховний Суд перевірив форму і зміст касаційної скарги та дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
Тобто процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування конкретних норм матеріального та/або допущене судом порушення норм процесуального права та чітко визначити конкретну підставу (підстави) касаційного оскарження судового рішення, передбачену (передбачені) статтею 287 ГПК України, з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку.
У поданій касаційній скарзі скаржник, визначивши підставою касаційного оскарження пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України, вказав про відсутність висновку Верховного Суду у питанні застосування норм матеріального права у спірних правовідносинах, зокрема відсутності правової позиції суду касаційної інстанції стосовно належності та допустимості доказів, що мають ознаки підроблення, а також допустимості висновків експертизи, зробленої експертом на підставі підроблених первинних документів без фактичного огляду товару експертам.
Зі змісту пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України вбачається, що ця норма спрямована на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію правовідносин та підлягають застосуванню господарськими судами під час вирішення спору.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися у спірних правовідносинах, а також обґрунтувати необхідність застосування такої правової норми для вирішення спору.
До того ж у постанові Верховного Суду від 12.11.2020 у справі № 904/3807/19 зроблено висновок про те, що під час касаційного оскарження судових рішень з підстави, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 цього Кодексу, окрім посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права, касаційна скарга має містити зазначення норми права, щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній, та обґрунтувати необхідність формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи.
Оскільки цих вимог скаржник не дотримався, то йому необхідно належним чином визначити підстави касаційного оскарження, передбачені частиною другою статті 287 ГПК України. 
Крім того, відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 цього ж Кодексу до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Вирішуючи питання щодо обов`язку скаржника сплатити судовий збір у встановлених порядку і розмірі, суд виходить з того, що правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".
За подання касаційної скарги на рішення суду ставки судового збору встановлюються у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункти 1, 5 пункту 2 частини другої статті 4 цього Закону). 
Частиною другою статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір справляється у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" з 1 січня встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2 102 грн.
Отже, скаржник за подання касаційної скарги повинен був сплатити судовий збір у розмірі 126    462    грн (4    215    400 х 1,5 % х 200%) + 4 204 грн (2 102 х 200%) = 130    666 грн.
До касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі. 
Водночас скаржник заявив клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке обґрунтовує тим, що є комунальним підприємством, яке надає населенню послуги з поводження з твердими побутовими відходами, та в якого існує складана економічна ситуація, що виникла кризою неплатежів споживачів. 
Розглянувши клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги до ухвалення рішення судом касаційної інстанції, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні з таких підстав.
Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Отже суд, враховуючи майновий стан сторони, наділений правом відстрочити, розстрочити або звільнити від сплати судового збору: (1) за клопотанням фізичних осіб - позивачів, тільки за наявності певних умов, або (2) якщо предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Утім скаржник не є суб`єктом, на якого поширюється дія статті 8 Закону України "Про судовий збір".
Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Тому клопотання про звільнення скаржника від сплати судового збору за подання касаційної скарги не підлягає задоволенню.
З огляду на те, що до касаційної скарги не було додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, і у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору відмовлено, касаційна скарга відповідно до статті 174, частини другої статті 292 ГПК України залишається без руху для надання строку на усунення встановлених недоліків.
Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. 
Керуючись статтями 174, 234, 287-290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд 

УХВАЛИВ:
1. Відмовити у задоволенні клопотання Комунального підприємства "СпецЕко" Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області про звільнення його від сплати судового збору за подання касаційної скарги.
2. Касаційну скаргу Комунального підприємства "СпецЕко" Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.12.2021 та рішення Господарського суду Кіровоградської області від 07.07.2021 у справі № 912/3418/20 залишити без руху.
3. Встановити скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
4. У разі усунення недоліків, документи направити на адресу Касаційного господарського суду: 01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6 та всім іншим учасникам справи, додавши до заяви про усунення недоліків докази такого направлення. 
5. Роз`яснити Комунальному підприємству "СпецЕко" Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, що у разі невиконання вимог суду касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                    Є. В. Краснов