ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" серпня 2022 р.           Справа№ 925/593/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Євсікова О.О.
суддів:            Корсака В.А. 
          Владимиренко С.В. 

за участю:
секретаря судового засідання Звершховської І.А.,
представників сторін:
від позивача: не з`явились,
від відповідача-1: Ястремський О.Я.,
від відповідача-2: Самокиша В.Ю.

розглянувши апеляційну скаргу
Акціонерного товариства «Альфа-Банк»
на рішення Господарського суду Черкаської області від 11.03.2022 (повний текст складено 18.03.2022) 
у справі № 925/593/21 (суддя Дорошенко М.В.)                                                                                                 
за позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрлідербуд» 
до                    Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Креатів Імоті»,
Акціонерного товариства «Альфа-Банк»
про                    визнання недійсним договору,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст і підстави позовних вимог.
У травні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрлідербуд» (далі - ТОВ «Укрлідербуд») звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовною заявою, у якій просить визнати недійсним укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Креатив Імоті» (далі - ТОВ «Компанія Креатив Імоті») та Акціонерним товариством «Альфа-Банк» (далі - АТ «Альфа-Банк») договір купівлі-продажу нерухомого майна від 26.04.2021, посвідчений 26.04.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Розсохою С.С. і зареєстрований в реєстрі за №2888 (далі - договір). Судові витрати ТОВ «Укрлідербуд» просить покласти на відповідачів.
В обґрунтування заявлених вимог ТОВ «Укрлідербуд» посилається на невідповідність спірного договору встановленим ст. 203 ЦК України вимогам, необхідним для чинності правочину, оскільки АТ «Альфа-Банк» як правонаступник акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі - АТ «Укрсоцбанк») продало за спірним договором майно, власником якого воно не було і не володіло всім обсягом правосуб`єктності щодо цього майна через визнану судом недійсність укладеного між ТОВ «Укрлідербуд» та АТ «Укрсоцбанк» договору міни від 05.06.2014.
ТОВ «Укрлідербуд» вважає, що, укладаючи спірний договір купівлі-продажу, АТ «Альфа-Банк» здійснило продаж рухомого майна (обладнання) банкрута ПП «Бізнес-гранд», що відноситься до ліквідаційної маси, чим позбавило можливості отримати грошові кошти іншими, крім АТ «Альфа-Банк», кредиторами банкрута ПП «Бізнес-Гранд». ТОВ «Укрлідербуд» відзначає, що воно є кредитором ПП «Бізнес-Гранд» з вимогами на суму 56  694  483,43 грн, що підлягають задоволенню у четверту чергу, а тому спірний договір купівлі-продажу порушує його права як кредитора банкрута ПП «Бізнес-Гранд».

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.
Рішенням Господарського суду Черкаської області від 11.03.2022 позов задоволено повністю.
Суд дійшов висновку, що у даному випадку спірний договір суперечить вимогам ст. 658 ЦК України, що є достатньою підставою для визнання його недійсним. ТОВ «Укрлідербуд» є кредитором банкрута - ПП «Бізнес-Грант» у справі №925/1874/13 з визнаними судом вимогами в сумі 56 694 483,43 грн і, відповідно, має інтерес у задоволенні цих вимог за рахунок майна, яке є предметом купівлі-продажу за спірним договором і яке після визнання цього договору недійсним має бути включене до ліквідаційної маси банкрута. Тобто позивач є заінтересованою особою у визнанні спірного договору недійсним. Визнання правочину недійсним, визнання господарських угод недійсними як способи захисту законних інтересів передбачені ч. 2 ст. 16 ЦК України та ч. 2 ст. 20 ГК України. Ефективним і єдиним способом захисту вказаного інтересу позивача, який не є стороною спірного договору, є визнання такого договору недійсним. 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.
Не погодившись з рішенням Господарського суду Черкаської області від 11.03.2022, АТ «Альфа-Банк» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
В обґрунтування апеляційної скарги АТ «Альфа-Банк» вказує, що оскаржуване рішення ухвалено з порушенням принципів змагальності та безпосереднього дослідження доказів судом, оскільки суд встановив обставини щодо постанов Київського апеляційного господарського суду від 26.11.2014 та Господарського суду Черкаської області від 24.11.2016 у справі №925/1874/13 про банкрутство ПП «Бізнес-Грант», які у матеріалах справи відсутні.
На думку скаржника, суд задовольнив позов особи, яка не є стороною спірного договору і порушення прав якої спірним договором не доведено у встановленому чинним процесуальним законом порядку і це є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові.
Апелянт також вважає помилковим та таким, що не відповідає дійсним обставинам справи, висновок суду про те, що нерухоме майно, на яке набуло право власності ПАТ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк») на підставі постанови Київського апеляційного господарського суду від 10.11.2011 у справі №02/5026/1266/2011, не є тим, право власності на яке набуло АТ «Альфа-Банк» на підставі передавального акта на 11.10.2019. 
ПАТ «Укрсоцбанк» вказує, що постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.11.2011 з урахуванням ухвали про виправлення описки від 18.05.2012 у справі №02/5026/1266/2011 було визнано за ПАТ «Укрсоцбанк» право власності на, серед іншого, майно за іпотечним договором №ІП 1-895/08-033 від 18.04.2006, предметом якого є: торгівельний комплекс площею 9  145,2 кв. м (літера інвентарної справи А-2, Аґ-2), дахова котельня (літера інвентарної справи В), огорожа (№1-3), замощення (І, ІІ) та трансформаторна підстанція (літера інвентарної справи Г), що знаходиться за адресою вул. Гагаріна, 55/1, м. Черкаси.
Вказаний торгівельний комплекс зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з присвоєнням цьому об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера 39109571101. Ця обставина має суттєве значення для справи, зокрема, для ідентифікації відчуженого за спірним договором нерухомого майна, але судом першої інстанції проігнорована та не встановлена.
Скаржник вважає, що для ідентифікації відчуженого за спірним договором нерухомого майна ця інформація має суттєве значення, оскільки у п. 1.1 спірного договору сторони визначили, що це майно належить продавцю АТ «Альфа-Банк» на праві власності та підтверджується витягом із державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.04.2021 індексний номер витягу 254236968. Державну реєстрацію права власності проведено державним реєстратором Миколенком Т.О., Виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області, згідно з рішенням про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер: 57840398 від 23.04.2021, номер запису про право власності: 41676808, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 39109571101.
Відчужене за спірним договором нерухоме майно має той самий номер об`єкта нерухомого майна (39109571101), що і нерухоме майно, право власності на яке 11.04.2013 було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ПАТ «Укрсоцбанк» на підставі постанови Київського апеляційного господарського суду від 10.11.2011 з урахуванням ухвали про виправлення описки від 18.05.2012 у справі №02/5026/1266/2011, тобто є одним і тим самим нерухомим майном, незважаючи на зміну його окремих характеристик (зокрема, площі), що, у свою чергу, спростовує зазначений вище висновок господарського суду першої інстанції.
Оскільки починаючи з 10.11.2011 право власності на спірне нерухоме майно перейшло від ПП «Бізнес-Гранд» до ПАТ «Укрсоцбанк», а згодом - до АТ «Альфа-Банк», це повністю виключає наявність прав на нього як у ТОВ «Укрлідербуд» (яке ніколи на це майно не мало жодних прав), так і у ПП «Бізнес-Гранд» (як колишнього власника, право власності якого припинилось 10.11.2021).
Скаржник також вважає, що оскаржуване рішення ухвалене на підставі неправомірного висновку суду про те, що ПАТ «Укрсоцбанк» недобросовісно заволоділо рухомим майном, яке є серед іншого предметом купівлі-продажу за спірним договором, оскільки було позивачем у справах №925/1874/13 та №925/288/17. На переконання АТ «Альфа-Банк», той факт, що позивачем у вказаних справах було ПАТ «Укрсоцбанк», жодним чином не свідчить про недобросовісне заволодіння рухомим майном (обладнанням) ПАТ «Укрсоцбанк», оскільки в жодній цій справі підставою для визнання недійсними оспорюваними ним угоди про часткове погашення боргу та договору міни не були його неправомірні дії чи бездіяльність. Навпаки, порушення в укладенні цих правочинів були з боку ПП «Бізнес-Гранд» та ТОВ «Укрлідергруп», що само собою виключає недобросовісність з боку ПАТ «Укрсоцбанк». 
Апелянт також зазначає, що ТОВ «Укрлідербуд» не є стороною спірного договору, а відтак заявлена ним вимога про визнання спірного договору недійсним апріорі не може бути спрямована на відновлення його прав, тим більше, що під час розгляду справи судом першої інстанції порушення спірним договором прав позивача не доведено.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.
25.04.2022 до апеляційної інстанції засобами електронного зв`язку надійшла апеляційна скарга від АТ «Альфа-Банк» на рішення Господарського суду Черкаської області від 11.03.2022.
25.04.2022 матеріали справи №925/593/21 надійшли до Північного апеляційного господарського суду разом з апеляційною скаргою АТ «Альфа-Банк» на рішення Господарського суду Черкаської області від 11.03.2022.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.05.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ «Альфа-Банк» на рішення Господарського суду Черкаської області від 11.03.2022 у справі №925/593/21; розгляд справи призначено на 04.06.2022.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.05.2022 в п. 2 резолютивної частини ухвали Північного апеляційного господарського суду від 03.05.2022 у справі №925/593/21 слова: «Розгляд справи призначити на 04.06.2022. Судове засідання відбудеться о 12 год 20 хв» виправлено на слова «Розгляд справи призначити на 06.06.2022. Судове засідання відбудеться о 12 год 20 хв».
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.05.2022 клопотання директора ТОВ «Укрлідербуд» Зінченко І. про участь у судовому засіданні, призначеному на 06.06.2022, в режимі відеоконференції задоволено.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.06.2022 заяву представника ТОВ «Компанія Креатів Імоті» адвоката Ястремського О.Я. про участь у судовому засіданні, призначеному на 06.06.2022, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.06.2022 задоволено клопотання представників позивача Школьної І. та Юрченко Т. про відкладення розгляду апеляційної скарги на рішення Господарського суду Черкаської області від 11.03.2022 у справі № 925/593/21. Відкладено судове засідання на 04.07.2022.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.07.2022 заяву директора ТОВ «Укрлідербуд» Зінченко Г. про участь у судовому засіданні, призначеному на 04.07.2022, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2022 клопотання представників ТОВ «Укрлідербуд» Юрченко Т. та Школьної І. про участь у судовому засіданні, призначеному на 11.07.2022, в режимі відеоконференції задоволено.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.07.2022 задоволено клопотання представників ТОВ «Укрлідербуд» Юрченко Т. та Школьної І. про відкладення розгляду справи. Задоволено клопотання представників ТОВ «Укрлдербуд» Юрченко Т. та Школьної І. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Відкладено судове засідання на 25.07.2022. 
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.07.2022 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О. судді Владимиренко С.В., Корсак В.А. (у зв`язку з відпусткою судді Попікової О.В.).
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.07.2022 прийнято апеляційну скаргу АТ «Альфа-Банк» на рішення Господарського суду Черкаської області від 11.03.2022 у справі №925/593/21 до провадження у визначеному складі суду.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.07.2022 задоволено клопотання представників ТОВ «Укрлідербуд» Юрченко Т. та Школьної І. про відкладення розгляду справи. Задоволено клопотання представників ТОВ «Укрлідербуд» Юрченко Т. та Школьної І. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Відкладено судове засідання на 08.08.2022.

Позиції учасників справи.
ТОВ «Укрлідербуд» надало відзив на апеляційну скаргу, у якому просить залишити апеляційну скаргу АТ «Альфа-Банк» без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.
Позивач вважає, що, укладаючи 26.04.2021 спірний договір купівлі-продажу нерухомого майна за №2888, AT «Альфа-Банк», що є правонаступником ПАТ «Укрсоцбанк», здійснило продаж рухомого майна (обладнання) банкрута ПП «Бізнес-Гранд», що відноситься до ліквідаційної маси, чим позбавило можливості отримати грошові кошти інших крім AТ «Альфа-Банк» кредиторів банкрута ПП «Бізнес-Гранд», а тому цей договір порушує його права як кредитора ПП «Бізнес-Гранд».
На думку ТОВ «Укрлідербуд», передавальний акт на 11.10.2019, на який посилається скаржник у апеляційній скарзі як на підставу набуття права власності, містить інформацію щодо переданих активів з балансу АТ «Укрсоцбанк» на баланс АТ «Альфа-Банк» і не містить жодної інформації стосовно передачі саме нерухомого майна за адресою: м.  Черкаси, вул. Гагаріна, 55/1, з визначеними відомостями про складові частини об`єкта нерухомого майна. Тобто, ці документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на спірне нерухоме майно та їх обтяження.
Щодо посилань скаржника на державну реєстрацію прав власності на об`єкт нерухомого мана - торгівельний комплекс літ. А-2, А-2, загальною площею 8966, 1 кв. м, дахову котельню літ. В, загальною площею 51,7 кв. м, огорожу № 1-3,4; замощення № І, II, трансформаторну підстанцію літ. Г, що розташована за адресою м. Черкаси, вул. Гагаріна, 55/1, за АТ «Альфа-Банк», яка була здійснена державним реєстратором Виконавчого комітету Смілянської ради Черкаської області Миколенком Т.О. 23.04.2021 о 21:43:00, ТОВ «Укрлідербуд» вказує, що наразі відносно проведених державним реєстратором Виконавчого комітету Смілянської ради Черкаської області Миколенком Т.О. реєстраційних дій порушено кримінальну справу № 12021250310002008 від 21.07.2021.
Позивач не погоджується з твердженням апелянта про те, що АТ «Альфа-Банк» безперервно та відкрито володіло нерухомим майном та обладнанням, та вважає, що ПАТ «Укрсоцбанк» розпочало вільно та безперервно володіти нежитловими спірними будівлями та спорудами з обладнанням та устаткуванням з 18.02.2018.

ТОВ «Компанія Креатив Імоті» надало  пояснення, у якому подану АТ «Альфа-Банк» апеляційну скаргу підтримує.
ТОВ «Компанія Креатив Імоті» вважає помилковим висновок господарського суду першої інстанції про те, що нерухоме майно, на яке набуло право власності ПАТ «Укрсоцбанк» на підставі постанови Київського апеляційного господарського суду від 10.11.2011 року у справі №02/5026/1266/2011, не є тим, право власності на яке набуло АТ «Альфа-Банк» на підставі передавального акта від 11.10.2019, а тому договір купівлі-продажу повинен бути визнаний недійсним.
ТОВ «Компанія Креатив Імоті» вказує, що відчужене за оскаржуваним договором нерухоме майно має той самий реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна (39109571101), що і нерухоме майно, право власності на яке було зареєстровано за ПАТ «Укрсоцбанк» в 2013 році на підставі постанови Київського апеляційного господарського суду від 10.11.2011 у справі №02/5026/1266/2011. Перед його відчуженням змінились лише деякі його складові частини.
Також ТОВ «Компанія Креатив Імоті» вважає, що суд проігнорував і те, що оскаржуваний договір в частині нерухомого майна жодним чином не порушує права позивача, та зауважує, що ні в позовній заяві, ні в оскаржуваному рішенні не зазначено, яким чином оскаржуваний договір в частині нерухомого майна порушує права позивача та яким чином його права будуть відновленні у разі визнання договору недійсним. ТОВ «Укрлідербуд» не є стороною оскаржуваного правочину та ніколи не мало прав на нерухоме майно, яке передавалось на його виконання. Висновки суду першої інстанції про те, що дане рухоме майно є власністю ПП «Бізнес-Гранд», не підтверджуються матеріалами справи, оскільки позивач не надав жодних доказів, які підтверджують право власності ПП «Бізнес-Гранд» на рухоме майно. На момент купівлі цього майна ТОВ «Компанія Креатив Імоті» його власником було АТ «Альфа-Банк».
ТОВ «Компанія Креатив Імоті» вважає, що оскаржуване рішення має бути скасовано з прийняттям нового рішення про відмову у позові.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.
Згідно зі ст. 269 ГПК України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені та додатково встановлені апеляційним господарським судом.
Постановою  Київського апеляційного господарського суду від 10.11.2011, залишеною без змін постановою  Вищого господарського суду України від 10.05.2012, у справі №02/5026/1266/2011 визнано за ПАТ «Укрсоцбанк» право власності  на майно за іпотечним договором  № ІП 1-895/08-033 від 18.04.2006, предметом якого є:  торгівельний комплекс площею 9145, 2 кв. м (літера інвентарної справи А-2, А'-2), дахова котельня (літера інвентарної справи В), огорожа (№ 1-3), замощення (І, II), та трансформаторна підстанція (літера інвентарної справи Г), що знаходиться за адресою: вул. Гагаріна 55/1, м. Черкаси.
11.04.2013  у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстровано право власності ПАТ «Укрсоцбанк» на нерухоме майно - торгівельний комплекс (номер, літера А-2, А'-2), дахова котельня (номер, літера В), огорожа (№ 1-3), замощення (І, II), та трансформаторна підстанція (номер, літера Г), що знаходиться за адресою: вул. Гагаріна 55/1, м. Черкаси, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 39109571101, витяг №2286550.

19.11.2012  ПП «Бізнес-Гранд» (боржник) та ТОВ «Укрлідербуд» (кредитор) уклали угоду про часткове погашення боргу, за умовами п. 1.2 якої в рахунок часткового погашення боргу в сумі 7 818 472,22 грн боржник передає, а кредитор приймає належне боржнику на праві власності рухоме майно згідно з переліком (68 найменувань, 81 одиниця) на загальну суму 7 818 472,22 грн, у т.ч. рухоме майно на суму 6 016 430,60 грн.
Майно, перелічене в п.1.2, боржник у тижневий строк з дня укладення цієї угоди передає Кредитору за актом приймання-передачі (п. 2.1 угоди).
За умовами п. 2.2 угоди одночасно з передачею майна боржник передає кредитору документи, що засвідчують або підтверджують право боржника на майно.
Боржник відповідає за несвоєчасне виконання зобов`язань, передбачених п.1.2 та пп. 2.1, 2.2, 2.3 цієї угоди, та за достовірність документів, які засвідчують його права на майно, перелічене в п. 1.2, а також за те, що на це майно немає вимог третіх осіб, а також заборони на його відчуження (п. 3.1 угоди).
Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 12.12.2013 за заявою ПАТ «Укрсоцбанк» порушено провадження у справі №925/1874/13 про банкрутство ПП  «Бізнес-Грант».

05.06.2014 ТОВ «Укрлідербуд» та ПАТ «Укрсоцбанк» уклали договір міни, за умовами якого ПАТ «Укрсоцбанк» поміняло належне йому на праві приватної власної нерухоме майно:
- нежитлові приміщення Б-1, Б-IV, б-І, б'-І, нежитлові приміщення (прим. з №1 по №8, №10, №12 по №15, з №25 по №65 та прим, підвалу з №І по №16, №І) за адресою: м. Черкаси, вул. Хмельницького Богдана, 55 (далі «Об`єкт нерухомості-1»);
- частина комплексу будівель: прохідна ( літ. В), гараж-зарядочна (літ. «А-І»), склад та контора (літ. А «-І». «А-І»), навіс (літ. К) та склад-сарай (літ. Е), огорожа (№1-3), замощення (№І. II) га склад-сарай літ. И) за адресою: м. Черкаси, вул. Хмельницького Богдана, 55 (п`ятдесят п`ять), (далі «Об`єкт нерухомості-2»);
- нежитлові будівлі: компресорна (літ Р), котельня (літ. П, п), гараж з побутовими приміщеннями (літ. М-2, м) за адресою: м. Черкаси, вул. Хмельницького Богдана, 55 (п`ятдесят п`ять), (далі «Об`єкт нерухомості-3»);
- магазин А-5 нежитлові приміщення, а саме: приміщення 1-го поверху з №1 до №8, №1) за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська, 36,   
на належне ТОВ «Укрлідербуд» на праві приватної власності рухоме майно, що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Гагаріна, 55, перелік якого визначено в Додатку № l до цього договору, який є його невід`ємною частиною (обладнання, устаткування). 
Згідно з п. 5 договору міни від 05.06.2014 рухоме майно, яке ТОВ «Укрлідербуд» передає ПАТ «Укрсоцбанк» за цим договором, належить йому на підставі угоди про погашення боргу від 19.11.2012, укладеної між ПП «Бізнес-Гранд» та ТОВ «Укрлідербуд».
11.06.2014 ПАТ «Укрсоцбанк»  та ТОВ «Укрлідербуд» підписали акт приймання-передачі, за яким на виконання договору міни від 05.06.2014 ТОВ «Укрлідербуд» передало ПАТ «Укрсоцбанк», а останнє прийняло визначене в Додатку №l до цього договору рухоме майно,  розташоване у торговельному комплексі за адресою: м. Черкаси, вул. Гагаріна 55/1.
Постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.11.2014 у справі №925/1874/13 про банкрутство ПП «Бізнес-Грант» визнані кредиторські вимоги ТОВ «Укрлідербуд» до боржника в сумі 56 694 483,43 грн.
Постановою Господарського суду Черкаської області від 24.11.2016 у справі №925/1874/13 ПП «Бізнес-Грант» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, яка наразі триває.
Постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.03.2018 у справі №925/1874/13, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 14.06.2018, задоволено позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ТОВ «Укрлідербуд» і ПП «Бізнес-Грант» про визнання угоди недійсною, визнано недійсною з моменту укладення угоду про часткове погашення боргу від 19.11.2012, укладену між ПП «Бізнес-Грант» і ТОВ «Укрлідербуд».
Вказана постанова обґрунтована тим, що «як вбачається з матеріалів справи, в порушення ч. 2 ст. 17 Закону України  «Про заставу»  та умов укладених між ПАТ «Укрсоцбанк» та ПП «Бізнес-Гранд» договорів застави заставодавець здійснив відчуження належного йому рухомого майна за спірною угодою про часткове погашення боргу від 19.11.2012, без згоди заставодержателя на таке відчуження. Крім того, як  вбачається з матеріалів справи, ПП  «Бізнес-Гранд» не могло відчужувати належне йому майно на користь третіх осіб, оскільки є  боржником у виконавчому провадженні №33611568, а на відчужуване майно було накладеного арешт».
Постановою Верховного Суду від 14.06.2018 у справі №925/1874/13 постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.03.2018 залишено без змін. Верховний Суд вказав, що встановивши обставини щодо передання майна ПП «Бізнес-Гранд» ТОВ «Укрлідербуд» за угодою про часткове погашення боргу від 19.11.2012, яке було обтяжено арештом в межах виконавчого провадження №33611568 з виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 17.04.2012 у справі №17/5026/356/2012, а також встановивши відсутність відповідної згоди заставодержателя (ПАТ «Укрсоцбанк») на таке відчуження, апеляційний господарський суд дійшов вірного висновку про наявність підстав для визнання оспорюваного правочину недійсним, визначених ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України.
Рішенням Господарського суду Черкаської області від 07.08.2018 у справі №925/288/17, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2019 та постановою Верховного Суду від 03.04.2019, задоволено позов АТ «Укрсоцбанк» до ТОВ «Укрлідербуд», за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ПП «Бізнес-Грант», про визнання недійсним договору міни, визнано недійсним договір міни від 05.06.2014, укладений між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «Укрлідербуд». Підставою для визнання цього договору недійсним стала визнана постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.03.2018 у справі №925/1874/13 недійсність угоди про часткове погашення боргу від 19.11.2012, укладеної між ПП «Бізнес-Грант» і ТОВ «Укрлідербуд».

Рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 №5/2019 та рішенням загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15.10.2019 (протокол №4/2019) у зв`язку із реорганізацією АТ «Укрсоцбанк» шляхом його приєднання до АТ «Альфа-Банк» затверджено передавальний акт станом на 11.10.2019, згідно з яким правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» за цим передавальним актом з 15.10.2019 є АТ «Альфа-Банк».
Доказів того, що право власності на нерухоме майно АТ «Укрсоцбанк», визнане постановою  Київського апеляційного господарського суду від 10.11.2011 у справі №02/5026/1266/2011, не перейшло до АТ «Альфа-банк», матеріали справи не містять.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2020   у справі №925/288/17 замінено кредитора АТ «Укрсоцбанк» на його правонаступника АТ «Альфа-Банк».
26.04.2021 АТ «Альфа-Банк» (продавець) та ТОВ «Компанія Креатив Імоті» (покупець) уклали спірний договір купівлі-продажу нерухомого майна, за умовами п. 1.1 якого продавець зобов`язується продати та передати у власність покупцеві, а покупець зобов`язується сплатити обумовлену грошову суму в обумовлені строки та прийняти у власність нерухоме майно, а саме: торгівельний комплекс, що знаходиться за адресою: Черкаська область, м. Черкаси, вул. Гагаріна, 55/1, що складається з торгового комплексу А-2 загальною площею 8979,6 кв. м, дахової котельні В загальною площею 51,7 кв. м, огорожі 1,4, вимощення І, ІІ та трансформаторної підстанції Г-1 загальною площею 46,5 кв. м (далі «нерухоме майно») та обладнання згідно з переліком  визначеним в Додатку №1 до цього договору (далі -  обладнання).
Нерухоме майно належить продавцю на праві власності, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.04.2021, індексний номер витягу 254236986.
Державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за продавцем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведено державним реєстратором Миколенком Т.О. Виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області, згідно з рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 57840398 від 23.04.2021, номер запису право власності: 41676808, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 39109571101.
Спірний договір 26.04.2021 був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Розсохою С.С. та зареєстрований в реєстрі за №2888 від 26.04.2021.

ТОВ «Компанія Креатив Імоті» у відзиві на позовну заяву проти позову заперечило та вказало, що ТОВ «Укрлідербуд» не довело незаконність відчуження АТ «Альфа-Банк» за спірним договором нерухомого майна, наявність права власності на це майно на момент відчуження за ПП «Бізнес-гранд», а також того, що спірним договором порушуються права позивача.
У відзиві на позовну заяву АТ «Альфа-Банк» проти позову заперечило; вважає, що як правонаступник АТ «Укрсоцбанк» мало право на відчуження вказаного у спірному договорі майна, право власності на яке у АТ «Укрсоцбанк» виникло на підставі постанови Київського апеляційного господарського суду від 10.11.2011 у справі №02/5026/1266/2011 та за набувальною давністю. Також, на думку АТ «Альфа-Банк», ТОВ «Укрлідербуд» обрало неефективний спосіб захисту порушеного права.
У відповіді на відзив ТОВ «Укрлідербуд» навело доводи, які, на його думку, спростовують наведені АТ «Альфа-Банк» у відзиві на позовну заяву доводи та підтверджують доводи, покладені в обґрунтування позову.
У запереченні на відповідь на відзив АТ «Альфа-Банк» навело доводи, котрі, як воно вважає, підтверджують правильність доводів відзиву на позовну заяву.

Колегія суддів з огляду на доводи апеляційної скарги про те, що у матеріалах справи відсутні оригінали або копії постанов Київського апеляційного господарського суду від 26.11.2014 та Господарського суду Черкаської області від 24.11.2016 у справі №925/1874/13, зазначає таке.
У своїй позовній заяві ТОВ «Укрлідербуд» послалось на вказані судові рішення у справі №925/1874/13, однак з позовною заявою їх не надало. З позовною заявою ТОВ «Укрлідербуд» надало копії інших процесуальних документів (постанови Київського апеляційного господарського суду від 13.03.2018, постанови Верховного Суду від 14.06.2018 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2019), прийнятих у справі №925/1874/13.
У наданих ТОВ «Укрлідербуд» копіях судових рішень встановлено про прийняття судами процесуальних документів, на які посилається ТОВ «Укрлідербуд» у своїй позовній заяві. Крім того, постанови Київського апеляційного господарського суду від 26.11.2014 та Господарського суду Черкаської області від 24.11.2016 у справі №925/1874/13 є у відкритому доступі у Єдиному державному реєстрі судових рішень.
Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
За змістом ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист її особистого немайнового або майнового права чи інтересу в суді.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Згідно з ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.
Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.
Під ефективним способом необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права або інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.
Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі №905/1926/16, від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц, від 01.10.2019 у справі № 910/3907/18.
Визнання правочину недійсним є одним з передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів за ст. 16 ЦК України, ст. 20 ГК України, ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства.
ЦК України визначає правочин як дію особи, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; шляхом укладання правочинів суб`єкти цивільних відносин реалізують свої правомочності, суб`єктивні цивільні права за допомогою передачі цих прав іншим учасникам.
Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).
Згідно зі ст. 628 зазначеного Кодексу зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч. 1 ст. 203 ЦК України).
У розумінні положень законодавства оспорювати правочин у суді може одна із сторін правочину або інша заінтересована особа. За відсутності визначення поняття «заінтересована особа» такою особою є кожен, хто має конкретний майновий інтерес в оспорюваному договорі.
Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним, спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину.
Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав.
Самі по собі дії осіб, зокрема, щодо вчинення правочинів, навіть якщо вони здаються іншим особам неправомірними, не можуть бути оспорені в суді, допоки ці особи не доведуть, що такі дії порушують їх права.
Верховний Суд у своїх постановах звертає увагу, що реалізуючи право на судовий захист і звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним правочину, стороною якого не є, позивач зобов`язаний довести (підтвердити) в установленому законом порядку, яким чином оспорюваний ним договір порушує (зачіпає) його права та законні інтереси, а суд, у свою чергу, - перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує такі свої вимоги, і залежно від встановленого вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту позивача. Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову в задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.10.2020 у справі №910/12787/17, постановах Верховного Суду від 04.12.2019 у справі №910/15262/18, від 03.03.2020 у справі №910/6091/19.
Як неодноразово наголошував Верховний Суд України (постанови від 01.06.2016 у справі №920/1771/14, від 30.11.2016 у справі №910/31110/15), під час вирішення спору про визнання недійсним оспорюваного правочину необхідно застосовувати загальні положення ст. ст. 3, 15, 16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину і має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, що передбачені законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.
Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові (п. 52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2021 у справі №925/642/19).

Суд встановив, що ТОВ «Укрлідербуд», яке є позивачем у цій справі, не є стороною спірного договору купівлі-продажу.
Звертаючись з позовом у цій справі, ТОВ «Укрлідербуд» вказує, що є кредитором банкрута - ПП «Бізнес-Грант» у справі №925/1874/13 з визнаними судом вимогами в сумі 56694483,43 грн, що підлягають задоволенню в четверту чергу, а тому спірний договір купівлі-продажу порушує його права як кредитора банкрута - ПП «Бізнес-Гранд». Позивач вважає, що укладаючи спірний договір купівлі-продажу нерухомого майна, АТ «Альфа-Банк» одночасно здійснило продаж рухомого майна (обладнання), вмонтованого в нерухоме майно, що є власністю банкрута ПП «Бізнес-Гранд», відноситься до його ліквідаційної маси, чим позбавило можливості отримати грошові кошти інших, крім АТ «Альфа-Банк», кредиторів банкрута ПП «Бізнес-Гранд». 
Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що само по собі визнання укладеної між ТОВ «Альфа-Банк» та ТОВ «Компанія Креатив Імоті» угоди недійсною не відновлює майнового становища ані позивача (ТОВ «Укрлідербуд»), ані боржника-банкрута (ПП «Бізнес-Гранд»).
Крім того, навіть застосування наслідків недійсності правочину не призводить до цього, адже у даному конкретному випадку в попередній стан повернулись би сторони правочину (АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Компанія Креатив Імоті»), а не будь-які треті особи, включаючи боржника-банкрута.
Крім того, вирішення питань формування ліквідаційної маси банкрута на стадії ліквідації віднесено до виключної компетенції ліквідатора (ст. ст. 7, 59, 61 та ін. Кодексу України з питань банкрутства).
Так, згідно з ч. 2 ст. 7 Кодексу України з питань банкрутства визначено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.
Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 61 Кодексу України з питань банкрутства ліквідатор з дня свого призначення здійснює в т.ч. такі повноваження: приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута; аналізує фінансовий стан банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; формує ліквідаційну масу; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом. Дії (бездіяльність) ліквідатора можуть бути оскаржені до господарського суду учасниками справи про банкрутство, права яких порушено такими діями (бездіяльністю).
Постановою Господарського суду Черкаської області від 24.11.2016 у справі №925/1874/13 (за заявою ініціюючого кредитора ПАТ «Укрсоцбанк» до боржника ПП «Бізнес-Гранд» про банкрутство) боржника ПП «Бізнес-Гранд» було визнано банкрутом.
У межах розгляду вказаної справи за заявою ПП «Бізнес-Гранд» в особі його ліквідатора було розглянуто питання щодо витребування з чужого незаконного володіння ТОВ «Компанія Креатив Імоті» на користь ПП «Бізнес-Гранд» рухомого майна (обладнання), яке вмонтоване у нерухоме майно і знаходиться у м. Черкаси за адресою: вул. Гагаріна, 55/1, згідно з переліком (51 найменування, 63 одиниці). До участі у справі третіми особами у цій справі були залучені АТ «Альфа-Банк» (третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача) та ТОВ «Укрлідербуд» (третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача).
Рішенням Господарського суду Черкаської області від 25.01.2022 у справі №925/1874/13 (925/1116/21) у позові відмовлено повністю.
Суд дійшов висновку про добросовісність набуття ТОВ «Компанія Креатив Імоті» майна у власність та про відсутність підстав для задоволення заявленої вимоги про витребування спірного майна від ТОВ «Компанія Креатив Імоті».
У вказаному рішенні суд також вказав, що після передачі 19.11.2012 спірного обладнання позивачем-боржником у власність іншої особи воно в натурі (фактично) позивачу не поверталось. Незважаючи на судові рішення від 13.03.2018 у справі №925/1874/13 і від 17.08.2018 у справі №925/288/17, спірне рухоме майно з 11.06.2014 (згідно з актом приймання-передачі від ТОВ «Укрлідербуд» до ПАТ «Укрсоцбанк») перебувало у власності ПАТ «Укрсоцбанк», з 15.10.2019  у власності АТ «Альфа-Банк», а з 06.04.2021 (згідно з договором купівлі продажу між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Компанія Креатив Імоті»)  у власності ТОВ «Компанія Креатив Імоті».
Апеляційний господарський суд бере до уваги, що матеріали справи, яка розглядається, також не містять доказів повернення рухомого майна після прийняття вказаних судових рішень.
Колегія суддів враховує, що відповідно до спірного договору його предметом є нерухоме майно - торгівельний комплекс, що знаходиться за адресою: Черкаська область, м. Черкаси, вул. Гагаріна, 55/1, та обладнання згідно з переліком,  визначеним в Додатку №1 до цього договору. Відповідно до вказаного Додатку № 1 та Акта приймання-передачі від 26.04.2021 (т. 1 а. с. 23-26) до складу цього обладнання входять:
1. Авт.-рег. ACS141-1K1-1 для ПВС (цокольний) вартістю з ПДВ 460,50 грн
2. Авт.-рег. ACS141-2K1-1 для ПВС (цокольний) вартістю з ПДВ 573,07 грн
3. Авт.-рег. AR-73R для ПВС (цокольний) вартістю з ПДВ 4355,33 грн
4. Агрегат повітряно-опалювальний GOBI-2000-3 вартістю з ПДВ 4040,14 грн
5. Агрегат повітряно-опалювальний GOBI-2000-3 вартістю з ПДВ 4040,14 грн
6. Вентиляційна установка 4 Prodakt.S 240 вартістю з ПДВ 241360,82 грн
7. Вентиляційна установка 4 Prodakt.S 240 вартістю з ПДВ 241360,82 грн
8. Вентиляційна установка 4 Prodakt.S 240 вартістю з ПДВ 241360,82 грн
9. Вентиляційна установка 4 Prodakt.cep. S,240 вартістю з ПДВ 241360,82 грн
10. Гідромодуль вартістю з ПДВ 78950,58 грн
11. Двері вхідна група Гагаріна (1 черга) вартістю з ПДВ 163556,09 грн
12. Двері вхідна група Гагаріна (2 черга) вартістю з ПДВ 250301,62 грн
13. Ескалатор 506 NCE  (1 очередь) вартістю з ПДВ 248985,13 грн
14. Ескалатор 506 NCE  (2 очередь) 1 вартістю з ПДВ 223278,86 грн
15. Ескалатор 506 NCE  (1 очередь) 2 вартістю з ПДВ 223278,86 грн
16. Завіса VCS3A-15V-1-LO вартістю з ПДВ 7414,09 грн
17. Завіса VCS3A-15V-1-LO вартістю з ПДВ 7414,09 грн
18. Завіса VCS3A-15V-1-LO вартістю з ПДВ 7414,09 грн
19. Завіса VCS3A-15V-1-LO вартістю з ПДВ 10664,46 грн
20. Завіса VCS3A-15V-1-LO вартістю з ПДВ 10664,46 грн
21. Колектор 2-V вартістю з ПДВ 161,17 грн
22. Комплекс управління пожнасосами ШАУ ЕЛЕКОН 11.331 вартістю з ПДВ 8596,04 грн
23. Комплект автоматики Flexomix тип 060 вартістю з ПДВ 9856,79 грн
24. Комплект автоматики Flexomix тип 100 вартістю з ПДВ 11461,39 грн
25. Комплект автоматики Flexomix тип 100 (2) вартістю з ПДВ 11461,39 грн
26. Комплект автоматики Flexomix тип 240 вартістю з ПДВ 14269,44 грн
27. Комплект автоматики Flexomix тип 300 вартістю з ПДВ 18968,60 грн
28. Комплект автоматики Flexomix тип 301 вартістю з ПДВ 18968,60 грн
29. Комплект автоматики Flexomix тип 480 вартістю з ПДВ 19541,67 грн
30. Комплект автоматики Flexomix тип 481 вартістю з ПДВ 19541,67 грн
31. Компресор-кондиціонер ALFA/LE 21 для ПВС (цокольний) вартістю з ПДВ 5157,63 грн
32. Котел сталевий ТХЗ 575 kW вартістю з ПДВ 70405,69 грн
33. Котел сталевий ТХЗ 575 kW вартістю з ПДВ 70405,69 грн
34. Ліфт вантажний в/п 500 кг на 2 зуп. вартістю з ПДВ 93655,96 грн
35. Ліфт вантажний ПГ-282-М, в/п 500 кг на 2 зуп. вартістю з ПДВ 69095,82 грн
36. Насос вакуумний 2ст вартістю з ПДВ 967,05 грн
37. Насосна станція WILO COR вартістю з ПДВ 76451,07 грн
38. Насосна станція підвищення тиску WILO вартістю з ПДВ 76827,15 грн
39. Охоронно-пож. сигнал "Гранд-Маркет"2 вартістю з ПДВ 22120,49 грн
40. Охоронно-пож. сигнал "ТЦ" вартістю з ПДВ 2750,72 грн
41. Припл.-вит. сист. CV-P1LN-107E/CS (цокольний) вартістю з ПДВ 4584,56 грн
42. Приточна установка Flexomix тип 060 (цеха кухні) вартістю з ПДВ 22808,18 грн
43. Приточна установка Flexomix тип 100 (гарячий цех) вартістю з ПДВ 38109,13 грн
44. Приточна установка Flexomix тип 100 (кафе) вартістю з ПДВ  39942,95 грн
45. Приточна установка Flexomix тип 240 (склади) вартістю з ПДВ 36962,98 грн.
46. Приточно-витяжна установка Flexomix тип 480 (2-й ет) вартістю з ПДВ 233108,24 грн
47. Приточно-витяжна установка Flexomix тип 480 (2-й ет) вартістю з ПДВ 255667,10 грн
48. Приточно-витяжна установка Flexomix тип 300 (т.з.) вартістю з ПДВ 202857,07 грн.
49. Приточно-витяжна установка Flexomix тип 300 (т.з.) вартістю з ПДВ 202857,07 грн
50. Теплогенераторна VIESSMANN вартістю з ПДВ 412656,64 грн
51. Фасадна система фірми FENIS (Фонарь) вартістю з ПДВ 120917,70 грн
52. Чіллер KAPPA.V 2001м.55.2 вартістю з ПДВ 755657,17 грн
53. Чіллер "повітря-повітря" зовн. викон BlueBox ZETA вартістю з ПДВ 775199,52 грн
54. Букви "Торговельний центр" вартістю з ПДВ 13149,90 грн
55. Букви "Торговельний центр"2 вартістю з ПДВ 13303,40 грн
56. Вентилятор RK 400*200 Е1 вартістю з ПДВ 2200,18 грн 
57. Вентилятор RK 600*350 Е1 вартістю з ПДВ 4860,86 грн
58. Вентилятор ТКК 760 В3 вартістю з ПДВ 6395,78 грн
59. Вентилятор ТКК 960 В3 вартістю з ПДВ 9824,05 грн
60. Вентилятор ТКК 960 С3 вартістю з ПДВ 9670,55 грн
61. Водопровід в кафетерії вартістю з ПДВ 812,59 грн
62. Фонтан вартістю з ПДВ 23386,16 грн.

За номенклатурою та кількістю перелічене вище майно практично співпадає з переліками майна, що було предметом визнаних недійсними угоди про часткове погашення боргу від 19.11.2012, укладеної між ПП «Бізнес-Грант» і ТОВ «Укрлідербуд», та договору міни від 05.06.2014, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «Укрлідербуд».
Разом з тим, за відсутності інформації про інші ідентифікуючі ознаки (наприклад, заводські серійні номери, час виготовлення, паспорти, гарантійні талони) неможливо беззаперечно стверджувати, що в усіх трьох угодах, включаючи спірну, йдеться про одне і те саме майно, яке принаймні з 2012 року не ремонтувалось (із значними поліпшеннями), не замінювалось на таке саме, але новіше за датою виготовлення тощо.
Як вбачається з матеріалів справи, перелічене вище обладнання є складовою частиною нерухомого майна, яке є предметом купівлі-продажу за спірним договором, - торгівельного комплексу за адресою: вул. Гагаріна, 55/1, у м. Черкаси. При цьому у суду немає підстав стверджувати, що це обладнання є повністю невіддільним від нерухомості.
А тому у такій ситуації належний спосіб захисту порушеного права - або витребування такого майна (обладнання), або вимога про компенсацію його вартості. Але такий позов має заявити лише дійсний легітимний власник або, як зазначалось вище, ліквідатор такого власника в процедурі банкрутства. При цьому в даному випадку такий позов не може стосуватись нерухомого майна.

З огляду на наведене вище колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що ТОВ «Укрлідербуд» як кредитор банкрута ПП «Бізнес-Грант» у справі №925/1874/13 з визнаними судом вимогами в сумі 56694483,43 грн має інтерес в задоволенні цих вимог за рахунок майна, яке є предметом купівлі-продажу за спірним договором, та після визнання цього договору недійсним має бути включене до ліквідаційної маси банкрута.
Позивач (ТОВ «Укрлідербуд») не є стороною спірного договору і він не довів належними засобами доказування у встановленому ГПК України порядку порушення його прав і законних інтересів спірним договором, що є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові. Також колегія суддів зважає на неналежність обраного способу захисту, про що зазначалось вище.

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення господарського суду першої інстанції має бути скасовано з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «Укрлідербуд».

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.
Як зазначено у п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).
Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (ч. ч. 1, 2 ст. 277 ГПК України).
Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги. Рішення місцевого господарського суду у цій справі має бути скасовано з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Судові витрати.
У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України  покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
          
1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення Господарського суду Черкаської області від 11.03.2022 у справі №925/593/21 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 11.03.2022 у справі №925/593/21 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрлідербуд» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Креатів Імоті», Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 26.04.2021.

4. Судові витрати, пов`язані з поданням апеляційної скарги, покласти на позивача.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрлідербуд» (вул. Ільїна, 187, кв. 1, м. Черкаси, 18015, код ЄДРПОУ 36091050) на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (вул. Велика Васильківська, 100, м. Київ, 03150, код ЄДРПОУ 23494714) 3  405,00 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

6. Доручити Господарському суду Черкаської області видати відповідний наказ.

7. Справу №925/593/21 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 18.08.2022. 

Головуючий суддя                                                            О.О. Євсіков 

Судді                                                                                В.А. Корсак

                                                                                С.В. Владимиренко