УХВАЛА

03 серпня 2022 року 
м. Київ
справа №640/26393/20
адміністративне провадження № К/990/19196/22  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стеценка С.Г.,
суддів: Бучик А.Ю.,  Тацій Л.В., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.06.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.02.2022 у справі №640/26393/20 у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в місті Києві про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві, у якому позивач просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії на підставі довідок Офісу Генерального прокурора: №21-1602зп від 07.09.2020 станом на 06.09.2017, яка передбачає розмір заробітної плати на суму 42470.55 грн.; №21- 1602зп від 07.09.2020 станом на 02.01.2020, яка передбачає розмір заробітної плати на суму 50 420,26 грн.
- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві затверджене протоколом /розпорядженням від 02.09.2020, яке отримав на електронному порталі Пенсійного фонду України (та підтверджене в листах відповідача №2600-0310-8/145418 від 12-16.10.2020) щодо перерахунку та виплати позивачу пенсії з розміру 60% його заробітку 62 166,66 грн. та отримання ним максимального розміру пенсії десять прожиткових мінімумів, що складає 17 120 грн.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок призначеної пенсії позивачу за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), у розмірі 80%  від розміру середнього заробітку без обмеження її максимального розміру, відповідно до довідок Офісу Генерального прокурора №21- 1602зп від 07.09.2020 станом на 06.09.2017, яка передбачає розмір заробітної плати на суму 42   470, 55 грн.; №21- 1603зп від 07.09.2020 станом на 02.01.2020, яка передбачає розмір заробітної плати на суму 50 420, 26 грн.; № 21-1434зп від 16.07.2020 станом на 26.03.2020, яка передбачає розмір заробітної плати на суму 62 166, 66 грн. з 06.09.2017 по теперішній час.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.06.2021, яке залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.02.2022, позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 12.10.2020 №2600-0310-8/145418 про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до статті 86 Закону № 1697-VII на підставі довідки Офісу Генерального прокурора  № 21-1434зп від 16.07.2020 станом на 26.03.2020. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права, позивач подав касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій, та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.  
За правилами частини першої   статті 334 КАС України   за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження у справі колегією суддів встановлено таке.
Пункт 8 частини другої   статті 129 Конституції України   серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондують положення   статті 14 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів»   і   статті 13       КАС України.
Згідно частини першої   статті 328 КАС України   учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Пунктом 2 частини п`ятої   статті 328 КАС України   обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього   Кодексу   розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього   Кодексу   позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
За змістом пункту 3 частини шостої   статті 12 КАС України   для цілей цього   Кодексу   справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
З касаційної скарги вбачається, що предметом оскарження в цій справі є дії органу Пенсійного фонду України щодо неналежного перерахунку та виплати пенсії.
Таким чином, справа в силу пункту 3 частини шостої   статті 12 КАС України   віднесена до справ незначної складності, яка розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.
Судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього   Кодексу   розглядаються за правилами загального позовного провадження), підлягають касаційному оскарженню у виключних випадках, перелік яких передбачений підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої   статті 328 КАС України.
Доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
Так, процесуальний закон передбачає умови, за наявності яких справи незначної складності можуть переглядатися в касаційному порядку.
Аналіз аргументів касаційної скарги у їхньому логічному взаємозв`язку з обставинами справи, встановленими в судових рішеннях судів попередніх інстанцій, не дає підстав для висновку про наявність фактів, наведених у підпунктах «а», «б», «в» та «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які б могли слугувати підставою для відкриття касаційного провадження у справі незначної складності.
Касаційна скарга в частині наведених у ній обґрунтувань вимог до суду касаційної інстанції містить лише посилання на фактичні обставини справи, та підстави непогодження з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій щодо встановлених обставин справи та застосування нормативно-правових актів. 
Таким чином, оскільки оскаржуване судове рішення прийняте у справі незначної складності, а передбачені пунктом 2 частини 5   статті 328 КАС України   виняткові обставини відсутні і належні обґрунтування щодо їх наявності скаржником у касаційній скарзі не наведено, тому у відкритті касаційного провадження у даній справі слід відмовити.
Згідно з пунктом 1 частини 1   статті 333 КАС України   суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.
Цей висновок відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумаченню закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.
Суд також враховує й правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в ухвалі щодо неприйнятності у справі Азюковська проти України (Azyukovska v. Ukraine) від 09 жовтня 2018 року (заява № 26293/18), в якій заявником оскаржувалась відмова суду касаційної інстанції у відкритті касаційного провадження у зв`язку з віднесенням справи до категорії справ незначної складності. Так, Суд вказав, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями   257,   328,   333,   359, Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.06.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.02.2022 у справі №640/26393/20 у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в місті Києві про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.
Надіслати заявнику копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді	С.Г. Стеценко А.Ю. Бучик   Л.В. Тацій