Ухвала
Іменем України 
 
27 квітня 2022 року
м. Київ
Провадження № 51-770 зво 22
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого  -                                ОСОБА_1 ,
суддів:                                               ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд за виключними обставинами вироку Дніпропетровського обласного суду від 16 травня 2000 року щодо нього,
встановив:
У своїй заяві засуджений ОСОБА_4 ставить питання про перегляд за виключними обставинами вироку Дніпропетровського обласного суду від 16 травня 2000 року щодо нього. Просить задля забезпечення правової визначеності застосувати зворотну дію закону у часі, у разі якщо закон пом`якшує або скасовує відповідальність особи, відповідно до ст. 58 Конституції України, змінити судове рішення і звільнити його від покарання.
Крім цього, засуджений ОСОБА_4 подав клопотання про поновлення строку на подачу заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами. Стверджує, що пропустив строк із поважних причин, оскільки саме  «невизначеність законодавчого регулювання правових проблем» є  особливою і непереборною обставиною, яка стала наслідком виключної правової проблеми.
Згідно з ч. 1 ст. 459 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Перегляд за нововиявленими або виключними обставинами є надзвичайним (екстраординарним) переглядом судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанції) виявлені обставини, що могли суттєво вплинути на прийняті судові рішення, і внаслідок завершення кримінального провадження розгляд цих обставин у звичайному порядку кримінального провадження став недоступним.
Відповідно до ч. 2 ст. 464 КПК України не пізніше наступного дня після надходження заяви до суду суддя перевіряє її відповідність вимогам ст. 462 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами.
Вирішення судом питання про відкриття провадження означає, що питання стосується того, чи є підстави для відкриття провадження, і, таким чином, Суд вважає, що таке формулювання дає повноваження як відкрити, так і відмовити у відкритті провадження, і вирішення цього питання залежить від наявності або відсутності підстав для відкриття провадження. Така позиція узгоджується з висновком об`єднаної палати ККС у складі Верховного Суду, викладеним у постанові від 03 лютого 2020 року (провадження                         № 51-1836км19, справа № 522/14170/18).
Як убачається зі змісту заяви ОСОБА_4 він просить переглянути за виключними обставинами вирок Дніпропетровського обласного суду від 16 травня 2000 року щодо нього.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 463 КПК України заява про перегляд судового рішення за виключними обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин.
Таким чином, враховуючи те, що до суду касаційної інстанції подано заяву про перегляд за виключними обставинами в порядку п. 3 ч. 3 ст. 459 КПК Українивироку Дніпропетровського обласного суду від 16 травня 2000 року, який постановив вказане рішення як суд першої інстанції,колегія суддів вважає необхідним на підставі  ч. 2                   ст. 464 КПК України відмовити у відкритті провадження. А тому вирішення питання поновлення пропущеного, на думку засудженого, строку звернення до Верховного Суду є недоречним.
Разом з цим колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_4 не позбавлений можливості звернутися із заявою про перегляд вироку Дніпропетровського обласного суду від                  16 травня 2000 року щодо нього за виключними обставинами до суду відповідної інстанції, визначеного положеннями КПК України.
Керуючись ч. 1 ст. 463, ч. 2 ст. 464 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті провадження за заявою засудженого ОСОБА_4 про перегляд за виключними обставинами вироку Дніпропетровського обласного суду від 16 травня 2000 року щодо нього.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                   ОСОБА_2                                ОСОБА_3