ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.05.2022 року                                      м.Дніпро                          Справа №  904/5910/21

Центральний  апеляційний господарський суд у складі 
судді - доповідача: Орєшкіної Е.В. 
суддів Іванова О.Г., Чус О.В.
секретар судового засідання Абадей М.О.
за участю представників сторін:
від позивача: Поташников Є.В. (поза межами суду)
від відповідача: Горобець Ю.В. (в залі суду)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства  "Укртелеком" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2021 (повний текст складений 19.11.2021, суддя Колісник І.І.) у справі №904/5910/21
за позовом Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго", м. Павлоград, Дніпропетровська область
до Акціонерного товариства "Укртелеком", м. Київ
про стягнення 852 100,60 грн

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року Комунальне підприємство "Павлоградтеплоенерго" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Акціонерного товариства "Укртелеком" на свою користь 852 100,60 грн, з яких           818 850,84 грн - основна заборгованість, 19 964,26 грн - пеня, 9 050,52 грн - інфляційні втрати, 4 234,98 грн - 3% річних.
Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань щодо належної оплати спожитої у листопаді 2020 року - березні 2021 року теплової енергії за договором поставки теплової енергії № 150 від 20.07.2011.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2021 у справі №904/5910/21 позов задоволено частково; стягнуто з Акціонерного товариства "Укртелеком" на користь Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго" основний борг у сумі  818 850,84 грн, пеню в сумі 19 964,26 грн, інфляційні втрати в сумі 9 021,31 грн, 3% річних у сумі 4 234,98 грн, судовий збір у сумі 12 781,06 грн; в іншій частині позову відмовлено.
Рішення місцевого господарського суду мотивовано обґрунтованістю та правомірністю позовних вимог в задоволеній їх частині; заявлені до стягнення з відповідача інфляційні втрати судом перераховані та визнані правомірними на суму 9   021,31 грн; заперечення відповідача відхилені, оскільки ним не надано доказів відключення об`єкта від мережі централізованого опалення в установленому законодавством порядку.
Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, Акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства    "Укртелеком"    звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2021 у справі №904/5910/21 та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Апеляційна скарга обґрунтована наступним:
- є помилковим висновок суду, що в період з листопада 2020 року по березень 2021 року на об`єкт позивача за адресою: м. Павлоград, вул. Соборна, 58  ( надалі – об`єкт ) було поставлено теплову енергію в кількості 710,455 Гкал на загальну суму 1   246   226,23 грн;
- протягом опалювального сезону 2020-2021 років об`єкт опалювався на підставі договору, укладеного з Акціонерним товариством «ДТЕК Дніпровські електромережі»;
- 02.03.2020 позивачем були виконані роботи з відключення мережі теплопостачання відповідача на об`єкті, втім акт відключення не наданий у зв`язку з початком карантину;
- з березня 2020 року тепло до об`єкту не постачається;
- суд дійшов помилкового висновку, що неспоживання теплової енергії внаслідок самовільного відключення від мережі централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за таку теплову енергію;
- суд дійшов необґрунтованого висновку, що протягом опалювальних періодів 2020 – 2021 позивачем поставлено на об`єкт відповідача теплову енергію в кількості 710,455 Гкал на загальну суму 1   246   226,23 грн.;
- судом надано перевагу позивачу, порушено принцип рівності сторін у господарському судочинстві;
- відповідач не отримував лист позивача № 278 від 04.03.2020.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи №904/5910/21 від 10.01.2022 для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі головуючого судді Орєшкіної Е.В., суддів Чус О.В., Подобєда І.М.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.01.2022 апеляційну скаргу залишено без руху, Акціонерному товариству "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства  "Укртелеком" наданий строк для усунення недоліків апеляційної скарги - 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали. 
27.01.2022 від Акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства "Укртелеком" до Центрального апеляційного господарського суду надійшло клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги з доказами сплати судового збору та надіслання копії апеляційної скарги позивачу у справі.
31.01.2022 у зв`язку з відпусткою суддів Подобєда І.М. та Чус О.В. для вирішення питання відкриття апеляційного провадження по справі № 904/5910/21 здійснений повторний автоматизований перерозподіл, за результатами якого справу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Орєшкіної Е.В., суддів Кощеєва І.М., Іванова О.Г.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 31.01.2022 зазначеною колегією суддів прийнято справу №904/5910/21 до свого провадження для вирішення питання відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства  "Укртелеком" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2021; поновлено Акціонерному товариству "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства  "Укртелеком" строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2021 у справі №904/5910/21; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства  "Укртелеком" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2021 у справі №904/5910/21; зупинено дію рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2021 у справі №904/5910/21; розгляд апеляційної скарги призначений в судове засідання на 15.03.2022. 
18.02.2022 від позивача до Центрального апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2021 у справі №904/5910/21 без змін, а апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства  "Укртелеком" без задоволення.
Відзив на апеляційну скаргу обґрунтований наступним:
-          відповідачем було здійснено самовільне відключення від системи централізованого опалення, що не припиняє його статусу як споживача відповідних комунальних послуг та не звільнює від їх оплати;
-          відповідачем не надано доказів додержання порядку відключення від мереж централізованого опалення, а саме: рішення постійно діючої міжвідомчої комісії та технічних умов на від`єднання від мереж централізованого опалення;
-          показання свідка не є допустимим доказом у справі №904/5910/21, оскільки на них відповідно до ч.2 ст. 87 Господарського процесуального кодексу України не можуть встановлюватися обставини (факти), які мають відображатися у відповідних документах;
-          відключення було здійснено з порушенням встановленої процедури;
-           06.01.2022 на електронну адресу позивача надійшов гарантійний лист, в якому відповідач визнає заборгованість та гарантує оплату боргу до 24.01.2022.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 “Про введення воєнного стану в Україні”, який затверджений Верховною Радою України 24.02.2022 Законом №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан на 30 діб, який продовжено Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Верховною Радою України 15.03.2022 Законом №2119-ІХ, з 26.03.2022 ще на 30 діб. 
У зв`язку з наведеним, розгляд справи 15.03.2022 не відбувся.
В той же час, відповідно до ч.1 ст. 12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.
Згідно з ч.2 ст.12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.04.2022 у справі №904/5910/21 розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства "Укртелеком" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2021 у справі №904/5910/21 призначений в судове засідання    на 03.05.2022.
18.04.2022 від представника Акціонерного товариства "Укртелеком" адвоката Горобець Ю. та представника  Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго" адвоката Поташникова Є.В. надійшли клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
19.04.2022 у зв`язку з усуненням обставин, що стали підставою для автоматизованого перерозподілу 07.04.2022 по справі здійснений повторний автоматизований перерозподіл, за результатами якого апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Орєшкіної Е.В., суддів Іванова О.Г., Чус О.В.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.04.2022 зазначеною колегією суддів прийнято справу №904/5910/21 до свого провадження; судове засідання у справі, призначене на 03.05.2022, визначено провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із забезпеченням її проведення для представника Акціонерного товариства "Укртелеком" адвоката Горобець Ю.В. з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку "EasyCon" (https://vkz.court.gov.ua/); доручено Павлоградському міськрайонному суду Дніпропетровської області забезпечити проведення відеоконференції за участю Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго" з Центральним апеляційним господарським судом 03.05.2022.
У судовому засіданні 03.05.2022 представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, просив рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2021 у справі №904/5910/21 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.
Представник позивача у судовому засіданні 03.05.2022 проти задоволення апеляційної скарги заперечив, просив рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2021 у справі №904/5910/21 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
З матеріалів справи вбачається, що 20.07.2011 між Комунальним підприємством "Павлоградтеплоенерго" (постачальник) та Публічним акціонерним товариством "Укртелеком", яке в подальшому перейменоване на Акціонерне товариство "Укртелеком" (споживач) укладено договір № 150 на відпуск теплової енергії для потреб опалення на об`єкти відповідача, в тому числі за адресою: м.Павлоград, вул. Соборна, 58.
Відповідно до п. 1.1 договору виконавець зобов`язується відпустити споживачу теплову енергію для потреб опалення, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надану теплову енергію за встановленими тарифами. Постачальник поставляє теплову енергію для опалення: загальна площа будівлі – 6 831,2 кв.м; опалювальна площа –        6 831,2 кв.м; нормативна внутрішня температура приміщення – 18°С (п.2.1 договору).
За умовами пункту 3.4 договору кількість теплової енергії, поставленої споживачу, визначається контрольно-вимірювальними приладами, а за їх відсутності - розрахунковим методом (за нормативами, встановленими відповідним чином).
Пунктом 4.1 договору визначено, що ціна за 1 Гкал становить 750,44 грн разом з ПДВ, згідно з рішенням виконкому № 994 від 02.10.2009, вводиться в дію з 15.10.2009. 
Ціна на теплову енергію, що визначається в пункті 4.1 договору, встановлена на день підписання цього договору та може змінюватися за рішенням місцевих органів влади (п. 4.3 договору).
Відповідно до пункту 5.1 договору попередня оплата за теплову енергію здійснюється щомісячно грошовими коштами шляхом перерахування на розрахунковий рахунок постачальника 100% вартості теплової енергії, необхідної для споживання (відповідно до п. 2.1 договору), не пізніше, ніж за 7 календарних днів до початку поставки тепла.
Розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються виключно у грошовій формі, відповідно до встановлених тарифів (п. 5.2 договору).
Оплата за теплову енергію здійснюється за рахунками-фактурами. Рахунок-фактура та акт виконаних робіт виписуються після поставки товару (теплової енергії) та є накладною, що направляється при поставці товару (теплової енергії) (п. 5.3 договору).
Згідно з пунктом 5.6 договору у випадку несплати за поставлену теплову енергію в установлені строки, на суму боргу виконавець має право нараховувати пеню в розмірі 0,1% від суми боргу за кожний день прострочення (не більше подвійної облікової ставки НБУ), але не більше суми заборгованості.
Пунктом 6.1 договору передбачено, що у разі порушення нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.
Цей договір набуває чинності з 20.09.2011 та діє до 20.07.2012 в частині поставки теплової енергії, а в частині проведення розрахунків за теплову енергію – до повного виконання сторонами зобов`язань. Договір вважається щорічно продовженим на строк дії цього договору, якщо сторони за 1 місяць до закінчення строку його дії не заявлять про необхідність його перегляду та розірвання (п. 10.1 договору).
Відповідач звернувся до позивача з листом про відключення з 01.03.2019 об`єкта за адресою: м. Павлоград, вул. Соборна, 58 у зв`язку з переходом на альтернативне (електричне) опалення.
У листі № 278 від 04.03.2020 позивачем було роз`яснено відповідачу, що відповідно до пункту 10 розділу 2 Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.07.2019 № 169, відключення будівлі від централізованого опалення здійснюється лише у міжопалювальний період, але не пізніше, ніж 01 вересня.
Відповідач звернувся до позивача з листом від 08.01.2021                                                       № 26-ВИХ-DP-12М520-2021 про виключення об`єкта згідно з додатком № 5 із договору № 150 від 20.09.2011 з підписанням відповідної додаткової угоди, посилаючись на те, що в лютому 2020 року введено в експлуатацію  систему електроопалення; споживання теплової енергії за адресою:  м. Павлоград, вул. Соборна (Леніна), 58 відсутнє; прилад обліку теплової енергії відсутній; в наявності видимий розрив на ділянці теплотраси та встановлені технологічні заглушки, що зафіксовано представниками Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго" у відповідному акті. У цьому листі відповідачем також зазначено, що згідно фактичного огляду та складеного акту про відключення об`єкту від центрального теплопостачання, підстави нарахування за фактично спожиту теплову енергію у березні 2020 року були відсутні, але з початком опалювального періоду Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" отримало нарахування за споживання теплової енергії по цьому об`єкту за листопад 2020 року в сумі 165 168,01 грн з ПДВ та за грудень 2020 року в сумі 347 682,46 грн з ПДВ. Посилаючись на введення в лютому 2020 року в експлуатацію системи електроопалення за адресою:         м. Павлоград, вул. Соборна (Леніна), 58, відповідач повідомив позивача про те, що починаючи з 01.01.2021 сплата нарахувань за споживання теплової енергії за цією адресою, відображених в актах та рахунках, проводитися не буде з огляду на відсутність в бюджеті Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" коштів на центральне опалення цього об`єкта.
Позивачем у листі від 22.01.2021 № 103 була надана відповідь на звернення відповідача від 08.01.2021 № 26-ВИХ-DP-12М520-2021, в якій роз`яснено порядок відключення від системи теплопостачання, що вимагає звернення до постійно діючої комісії з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та встановлення індивідуального опалення за адресою: м. Павлоград, вул. Соборна, 95 (будівля виконавчого комітету Павлоградської міської ради). Позивачем зазначено, що акт про відключення від систем централізованого опалення складається тільки після виконання робіт з відключення, здійснених відповідно до вимог, встановлених Порядком відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої  води, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.07.2019 № 169; дані вимоги Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" дотримані не були і документи, що підтверджують відключення будівлі відповідно до норм чинного законодавства у Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго" відсутні.
Після цього відповідач повторно звернувся до позивача з вимогою про виключення об`єкта з договору (лист від 01.02.2021 № 222-ВИХ-DP-12М500-2021) та просив також повернути сплачені ним грошові кошти в сумі 391 067,84 грн з ПДВ на підставі загальних рахунків за теплову енергію за листопад і грудень 2020 року, а також актів наданих послуг, виставлених позивачем по всім об`єктам, а не по кожному об`єкту за адресами згідно з договором. У цьому листі відповідачем зазначено, що 02.03.2020 слюсарями позивача під керівництвом майстра дільниці №5  Резніченко Ю.В. були виконані роботи з відключення мережі теплопостачання відповідача по об`єкту від магістралі позивача шляхом демонтажу 2м подаючого трубопроводу та теплового лічильника, встановлення заглушки; після завершення всіх робіт зі сторони позивача не було надано акт відключення.
У відповідь на звернення відповідача від 01.02.2021                                                                № 222-ВИХ-DP-12М500-2021 позивач листом від 23.02.2021 за № 217 повідомив, що інформація про факт здійснення працівниками Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго" відключення від систем централізованого опалення будівлі за адресою: м. Павлоград, вул. Соборна, 58 не відповідає дійсності; документи, що підтверджують відключення цієї будівлі у позивача відсутні. Комунальним підприємством "Павлоградтеплоенерго" було ще раз роз`яснено відповідачу про необхідність дотримання вимог чинного законодавства України при відключенні від мережі централізованого опалення та зауважено на тому, що відключення від централізованого опалення в порушення затвердженого порядку та без відповідних дозволів не припиняє зобов`язання з оплати послуги.
Як зазначає позивач, протягом опалювальних періодів 2020 - 2021 років ним було поставлено відповідачу на об`єкт за адресою: м. Павлоград, вул. Соборна, 58 теплову енергію в кількості 710,455 Гкал на загальну суму 1 246 226,23 грн, у тому числі:
- у листопаді 2020 року - 109,592 Гкал на суму 137 640,01 грн;
- у грудні 2020 року – 157,039 Гкал на суму 289 735,38 грн;
- у січні 2021 року – 158,299 Гкал на суму 292 060,07 грн;
- у лютому 2021 року – 155,779 Гкал на суму 287 410,70 грн;
- у березні 2021 року – 129,746 Гкал на суму 239 380,07 грн.
З огляду на відсутність у відповідача приладів обліку, розрахунок вартості поставленої йому теплової енергії на об`єкт за адресою: м. Павлоград, вул. Соборна, 58, виконано позивачем відповідно до умов договору розрахунковим методом та за тарифами, встановленими на підставі рішень виконавчого комітету Павлоградської міської ради від 27.07.2020 № 512 та від 17.11.2020 № 906.
Вартість теплової енергії, поставленої на об`єкт за адресою: м. Павлоград, вул. Соборна, 58 у листопаді та грудні 2020 року, а саме 137 640,01 грн та 289 735,38 грн відповідно, відповідач оплатив у повному обсязі у січні – лютому 2021 року, що підтверджується копіями платіжних доручень № 726 від 21.01.2021 на суму 44 765,18 грн, № 727 від 21.01.2021 на суму 125 949,35 грн та № 2723 від 22.02.2021 на суму             357 855,74 грн. Згідно з цими платіжними дорученнями оплата послуг теплопостачання здійснювалася за рахунками позивача за вказані періоди за договором, спір між сторонами щодо цього відсутній. Відтак, предметом спору є вартість послуг з теплопостачання за січень – березень 2021 року в загальній сумі 818   850, 84 грн, що і є причиною виникнення спору.
Правовідносини сторін у справі, що виникли в процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, врегульовані Законом України від 09.11.2017                          № 2189-VIII "Про житлово-комунальні послуги".
Згідно з частиною третьою статті 2 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) норми цього Закону застосовуються з урахуванням особливостей, встановлених законами, що регулюють відносини у сферах постачання та розподілу електричної енергії і природного газу, постачання теплової енергії, централізованого постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Стаття 6 цього Закону визначає суб`єктів правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг, до яких належать учасники правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг, зокрема споживачі (індивідуальні та колективні), та виконавці комунальних послуг, у тому числі, з постачання теплової енергії - теплопостачальні організації.
Пунктом 6 частини першої статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. 
Відповідно до частини другої статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач зобов`язаний, зокрема: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом (п. 1); забезпечувати цілісність обладнання приладів (вузлів) обліку комунальних послуг відповідно до умов договору та не втручатися в їхню роботу (п. 3); оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5); дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства під час проведення ремонту чи реконструкції житла (іншого об`єкта нерухомого майна), не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг (п. 8); у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг (п. 10).
Обов`язкам споживачів комунальних послуг кореспондують права виконавців цих послуг, визначені частиною першою статті 8 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", у тому числі: вимагати від споживача дотримання вимог правил експлуатації жилих приміщень та прибудинкової території, санітарно-гігієнічних правил і правил пожежної безпеки, інших нормативно-правових актів у сфері комунальних послуг (п. 1); звертатися до суду в разі порушення споживачами умов договору (п. 6).
За приписом частини першої статті 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону (ч. 1 ст. 10 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").
Частиною першою статті 17 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що комерційний облік комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання здійснюється вузлами обліку відповідних комунальних послуг, що забезпечують загальний облік їх споживання в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. Розподіл обсягів спожитих у будівлі послуг з постачання теплової енергії, гарячої та холодної води між споживачами здійснюється відповідно до законодавства.
У разі відсутності або несправності вузлів обліку, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, комерційний облік здійснюється в установленому законодавством порядку в місці вводу відповідних зовнішніх інженерних мереж у будівлю (її частину), а для послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії - в місці вводу відповідних внутрішньобудинкових систем у житлове або нежитлове приміщення споживача (ч. 4 ст. 17 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").
Стаття 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлює загальні вимоги до послуги з постачання теплової енергії. 
Так, одиниця виміру обсягу спожитої споживачем теплової енергії визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. 
Виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Параметри якості теплової енергії повинні відповідати нормативним документам у сфері стандартизації.
Постачання теплової енергії для потреб централізованого опалення здійснюється в опалювальний період. Порядок визначення дати початку і закінчення опалювального періоду визначається законодавством.
Постачання теплової енергії на індивідуальні теплові пункти споживачів для потреб опалення та приготування гарячої води здійснюється безперервно, з урахуванням перерв, визначених статтею 16 цього Закону.
Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.
Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.
Пунктом 11 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198 (далі – Правила № 1198), встановлено, що самовільне втручання в діючі системи теплопостачання і теплоспоживання забороняється.
Згідно з пунктом 40 Правил № 1198 споживач теплової енергії, серед іншого, зобов`язаний:
- дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору;
- вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати платежі відповідно до умов договору та цих Правил;
- погоджувати з теплопостачальною організацією нові підключення і відключення та переобладнання системи теплоспоживання, які є причиною збільшення або зменшення обсягу споживання теплової енергії.
Відповідно до пункту 25 Правил № 630 відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.
Процедуру відключення споживачів від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначає Порядок відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.07.2019 № 169 (далі – Порядок № 169).
Пунктом 1 розділу II Порядку № 169 передбачено, що рішення щодо відключення власників (співвласників) будівель, у тому числі житлових будинків, від ЦО та/або ГВП приймається органом місцевого самоврядування відповідно до законодавства за письмовою заявою власника (співвласників) такої будівлі, в тому числі житлового будинку, з урахуванням рішення Комісії.
Комісія є консультативно-дорадчим органом органу місцевого самоврядування, основним завданням якого є розгляд питань щодо відключення споживачів від ЦО та/або ГВП (п. 4 розділу I Порядку № 169).
Пунктами 3 – 10 розділу II Порядку № 169 встановлено, що власник (співвласники) будівлі, в тому числі житлового будинку, подає (подають) до органу місцевого самоврядування заяву про відключення будівлі, в тому числі житлового будинку, від ЦО та/або ГВП, яка складається в довільній формі, із зазначенням причини відключення, а також інформацію про намір влаштування в будівлі систем індивідуального чи автономного теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання). Для багатоквартирного будинку до заяви додатково додається протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку (витяг із протоколу) про ухвалене співвласниками рішення про відключення будинку від ЦО та/або ГВП та зазначаються особи, уповноважені представляти інтереси співвласників у вирішенні питань щодо відключення багатоквартирного будинку (п. 3).
Орган місцевого самоврядування відповідно до законодавства розглядає подані документи за наявності затвердженої ним схеми теплопостачання відповідного населеного пункту (п. 4).
Заява про відключення будівлі, в тому числі житлового будинку, від ЦО та/або ГВП передається на розгляд Комісії (п. 5).
Комісія на найближчому засіданні розглядає заяву про відключення будівлі, в тому числі житлового будинку, від ЦО та/або ГВП за участю заявника чи його уповноваженого представника (п. 6).
Комісія приймає рішення щодо відключення будівлі, в тому числі житлового будинку, від ЦО та/або ГВП та надає пропозиції щодо типу системи індивідуального чи автономного теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання), яку можна встановити в будівлі після відключення.
Під час прийняття рішення Комісія враховує технічні можливості наявних мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання населеного пункту чи окремого кварталу (мікрорайону) щодо забезпечення живлення запропонованої власником (співвласниками) будівлі системи, та за потреби надає пропозиції органу місцевого самоврядування щодо збільшення потужностей, а також заміни систем внутрішньоквартальних, магістральних мереж електро-, газо-, водо-, теплопостачання, потрібних для встановлення в будівлі системи індивідуального чи автономного теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) та пропозиції щодо фінансування таких заходів.
Комісія передає рішення до органу місцевого самоврядування протягом п`яти робочих днів із дня його прийняття. Копія рішення Комісії надається заявникові (п. 7).
Орган місцевого самоврядування на найближчому засіданні за участі заявника чи його уповноваженого представника приймає відповідно до законодавства рішення щодо відключення будівлі, в тому числі житлового будинку, від ЦО та/або ГВП з урахуванням рекомендацій Комісії. Копія рішення органу місцевого самоврядування надається заявникові (п. 8).
Для відключення будівлі, в тому числі житлового будинку, власник (співвласники) забезпечує розроблення проєкту відключення будівлі від ЦО та/або ГВП, який має відповідати вимогам чинних державних будівельних норм та правил, і проєкту системи індивідуального чи автономного теплопостачання будівлі, який розробляється з урахуванням схеми теплопостачання населеного пункту та має відповідати вимогам чинних державних будівельних норм та правил.
Обрана система має забезпечити:
-          опалення місць загального користування та допоміжних приміщень у будинку;
-          ізоляцію та/або перенесення транзитних стояків (у разі потреби) тощо;
-          заміну (у разі потреби) внутрішньобудинкових систем газо- та/або електропостачання (залежно від типу нагрівачів) (п. 9).
Відключення будівлі від ЦО та/або ГВП здійснюється виконавцем відповідної комунальної послуги, або оператором зовнішніх інженерних мереж, якщо він не є виконавцем комунальної послуги, або залученим власником (співвласниками) суб`єктом господарювання, які у випадках, передбачених законодавством, мають ліцензію на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками, з обов`язковим переліком робіт із монтажу внутрішніх інженерних мереж, систем, приладів і засобів вимірювання, в присутності виконавця відповідної комунальної послуги після отримання рішення органу місцевого самоврядування, що дозволяє відключення такої будівлі.
Відключення будівлі від ЦО та/або ГВП здійснюється лише в міжопалювальний період, але не пізніше ніж 01 вересня (п. 10).
Пунктом 12 розділу II Порядку № 169 встановлено, що після виконання робіт із відключення будівлі від ЦО та/або ГВП складається акт про відключення будівлі, в тому числі житлового будинку, від зовнішніх інженерних систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання)/постачання гарячої води (додаток 2) - по одному примірнику для власника/представника співвласників та кожного виконавця відповідної комунальної послуги, а також для оператора зовнішніх інженерних мереж або іншого суб`єкта господарювання (у разі їх залучення відповідно до пункту 10 цього розділу). Такий акт підписується усіма присутніми під час відключення сторонами: власником/представником співвласників та кожним виконавцем відповідної комунальної послуги, а також оператором зовнішніх інженерних мереж або іншим суб`єктом господарювання (у разі їх залучення).
Після підписання акта виконавець відповідної комунальної послуги повідомляє власника (співвласників) про перегляд умов або розірвання договору про надання відповідної комунальної послуги.
Отже, самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання.
Як вбачається з матеріалів справи №904/5910/21, відповідачем не надано доказів дотримання визначеної процедури, зокрема, не надано ані рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, ані рішення органу місцевого самоврядування щодо відключення будівлі, які є підставою для здійснення відключення виконавцем відповідної комунальної послуги, тому відключення від централізованого опалення в порушення затвердженого порядку та без відповідних на те дозволів не припиняє зобов`язань відповідача з оплати послуг. При цьому, як правильно зазначено судом першої інстанції, неспоживання відповідачем поставленої позивачем теплової енергії внаслідок самовільного відключення від мережі централізованого опалення не є підставою для звільнення його від оплати за таку теплову енергію. 
Подібного правового висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 14.04.2020 у справі №908/1349/19.
Відповідач зазначає, що відключення від мережі теплопостачання було здійснено представником позивача 02.03.2020. Втім, відповідач не надав жодного підтвердження даному твердженню. Показання свідка ОСОБА_1 в такому випадку не є допустимим доказом, оскільки ч. 2 ст. 87 Господарського процесуального кодексу України визначає, що на підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах.
Апеляційний господарський суд також зазначає, що недотримання відповідачем процедури відключення підтверджується відсутністю і інших, зазначених вище документів.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку у період з листопада 2020 року по березень 2021 року на об`єкт відповідача за адресою: м. Павлоград, вул. Соборна, 58 було поставлено теплової енергії на загальну суму 1 246 226,23 грн, а у спірному періоді  - на суму 818 850,84 грн.
Розрахунок суми заборгованості проведено позивачем відповідно до тарифів КП "Павлоградтеплоенерго" на теплову енергію, що діяли у період з листопада 2020 року по березень 2021 року, встановлених рішеннями виконавчого комітету Павлоградської міської ради від 27.07.2020 № 512 та від 17.11.2020 № 906. Розміри тарифів є однаковими для всіх категорій споживачів.
Нарахування сум вартості поставленої теплової енергії протягом спірного періоду здійснено розрахунковим методом відповідно до теплового навантаження на опалення об`єкта, фактичної середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості днів надання послуг із теплопостачання у розрахункових періодах, оскільки у відповідача відсутній прилад обліку теплової енергії.
За таких обставин нормування витрат теплоти на потреби опалення та гарячого водопостачання споруд визначається відповідно до Керівного технічного матеріалу 204 Україна 244-94 “Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні” (далі – КТМ).
Максимальне теплове навантаження на опалення об`єкта відповідача (будівля за адресою: м.Павлоград, вул. Соборна, 58) визначено з урахуванням площі приміщення відповідно до нормативного документу "Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні" КТМ 204 України 244-94, які затверджені Держжитлокомунгоспом України 14.12.1993 року, по укрупненим показникам: Q опал, місяця = F(м2) х пит. норму.
Пит. норма = qot х ((tзовн. - tсер.о.) / (tзовн. - tр.о.)) х 24 х No / 1000000, qot = 138/1,25 - постійна величина, де:
138 ккал/м х год - укрупнений показник розрахункової годинної витрати тепла на опалення будівель, який приймається в залежності від розрахункової температури зовнішнього повітря (24°С);
1,25 - відношення загальної площі будівлі до загальної опалювальної (постійна величина);
tвн = 18°С - середня температура всередині приміщення у споживача (табл. 2.2 КТМ 204 Україна 244-94);
tр.о. = -24°С розрахункова зовнішня температура для Дніпропетровської області (Дод. 1 КТМ 204 Україна 244-94);
tсер.о. - середня температура зовнішнього повітря за місяць (приймається згідно даних метеостанції щодня та виводиться середній показник);
No - кількість опалювальних днів за місяць (залежить від кількості діб подачі опалення, враховуючи зупинки котельні);
24 - кількість годин роботи системи опалення за добу.
Відповідач не спростував здійсненого позивачем розрахунку плати за послуги з теплопостачання у спірному періоді, в тому числі щодо застосованої методики, формули та підсумкової суми, а отримання рахунків та актів визнав у листі                            №891-ВИХ-DR-12М500-2021 від 03.04.2021.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача основної заборгованості у сумі 818 850,84 грн.
Відповідно до ч.1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Враховуючи, що апеляційна скарга не містить доводів щодо неправомірності рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача пені в сумі 19   964,26 грн, інфляційних втрат в сумі 9   021,31 грн, 3 % річних в сумі 12   781,06 грн, апеляційний господарський суд не надає цьому оцінки.
В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції принципу рівності сторін у господарському судочинстві. Вказує, що місцевим господарським судом не були прийняті до уваги докази, надані з порушенням процесуального строку відповідачем, натомість прийняті докази, надані з порушенням процесуального строку позивачем.
Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема,   рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом,   а також змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Зазначені конституційні принципи закріплені і в ст. 7 (рівність перед законом і судом) та ст. 13 (змагальність сторін) Господарського процесуального кодексу України.
Відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, господарські суди повинні у мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом. Викладення у рішенні лише доводів та доказів сторони, на користь якої приймається рішення, є порушенням вимог ст. 7 Господарського процесуального кодексу України щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Відповідно до ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.
До відзиву додаються докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем (п.1 ч.6 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до ст. 166 Господарського процесуального кодексу України у відповіді на відзив позивач викладає свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх визнання або відхилення. Відповідь на відзив підписується позивачем або його представником. До відповіді на відзив застосовуються правила, встановлені   частинами третьою - шостою   статті 165 цього Кодексу. Відповідь на відзив подається в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк подання відповіді на відзив, який дозволить позивачу підготувати свої міркування, аргументи та відповідні докази, іншим учасникам           справи - отримати відповідь на відзив завчасно до початку розгляду справи по суті, а відповідачу - надати учасникам справи заперечення завчасно до початку розгляду справи по суті.
Як вбачається з матеріалів справи ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2021 було відкрито провадження у справі №904/5910/21, відповідачу запропоновано у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали подати до суду першої інстанції відзив на позовну заяву, позивачу запропоновано у п`ятиденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву подати до суду відповідь на відзив.
Зазначена ухвала отримана відповідачем 28.06.2021 (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №4930015876486) та 14.07.2021 ним був надісланий до Господарського суду Дніпропетровської області відзив на позовну заяву.
22.07.2021 Акціонерним товариством «Укртелеком» до Господарського суду Дніпропетровської області було подане клопотання, яким воно просило долучити до матеріалів справи №904/5910/21 наступні докази у копіях: фотографії, договір про нестандартне приєднання до електричних мереж №0050142644 від 02.07.2019, додаткова угода до нього від 02.07.2019, акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, рахунки за фактично розподілену електроенергію за період: жовтень 2020 року – березень 2021 року, договір про постачання електричної енергії споживачу №2-1-2020/696 від 11.12.2020. Вказані докази, як зазначає відповідач, підтверджують перехід на альтернативне опалення у будівлі за адресою: м. Павлоград, вул. Соборна, 58.
В оскаржуваному рішенні Господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2021 у справі №904/5910/21 судом першої інстанції зазначено, що відповідачем пропущений процесуальний строк на подання доказів, які відповідно до ч. ч. 3,8 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України мали бути подані разом з відзивом на позов у строк до 15.07.2021, обґрунтування неможливості подати вказані докази разом з відзивом відповідач суду не надав, тому подані відповідачем 22.07.2021 докази до розгляду судом не прийняті.
Позивачем відповідь на відзив на позовну заяву від 28.07.2021 №1779 була надіслана до Господарського суду Дніпропетровської області  03.08.2021. 
Пізніше, 02.11.2021 позивачем в порядку ст. 166 Господарського процесуального кодексу України до Господарського суду Дніпропетровської області були подані письмові пояснення, до яких додані копії наступних доказів: рішення виконавчого комітету Павлоградської міської ради №512 від 27.07.2020, №906 від 17.11.2020, листа відповідача №891-вих-DP12M500-2021 від 03.04.2021.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3, 4, 5, 8 ст.80 Господарського процесуального кодексу України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Враховуючи викладене, апелянтом правильно зазначено, що позивачем також пропущений строк на подання доказів, які були подані разом з поясненнями по суті справи №2193 від 01.11.2021, оскільки такі докази позивач мав подати разом з відповіддю на відзив на позовну заяву, або окремо, але з дотриманням процесуального строку, встановленого судом в ухвалі від 23.06.20021 у справі №904/5910/21. Отже, суд першої інстанції, прийнявши до уваги докази позивача, подані із пропущенням процесуального строку, та не взявши до розгляду докази відповідача, також подані із пропущенням процесуального строку, порушив принцип рівності сторін у господарському судочинстві.
Відповідно до ч. 3 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо:
1) справу розглянуто неповноважним складом суду;
2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими, якщо апеляційну скаргу обґрунтовано такою підставою;
3) справу (питання) розглянуто господарським судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою;
4) суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі;
5) судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у рішенні;
6) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглядала справу;
7) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.
Апеляційний господарський суд зазначає, що доведення відповідачем факту переходу на альтернативне опалення у будівлі за адресою: м. Павлоград, вул. Соборна, 58 не звільняє його від сплати спірних послуг, оскільки за встановлених обставин справи №904/5910/21 ним не дотримана процедура відключення та не припинений статус суб`єкта комунальних послуг як споживача; неспоживання відповідачем поставленої позивачем теплової енергії внаслідок самовільного відключення від мережі централізованого опалення не є підставою для звільнення його від оплати за таку теплову енергію. Тому, місцевим господарським судом спір вирішений правильно, а допущене порушення норм процесуального права не є підставою для його скасування.
Посилання апелянта на те, що лист позивача №278 від 04.03.2020 не є належним доказом у справі, бо відсутні докази його отримання відповідачем, не є вагомими, бо не спростовують правомірних висновків суду першої інстанції за результатами вирішення спору. Крім того, поняття належності доказу в даному випадку не ставиться в залежність від отримання чи не отримання його іншою стороною, судом першої інстанції не встановлювався факт отримання листа №278 від 04.03.2020 відповідачем, разом з тим, як вбачається з матеріалів справи №904/5910/21, позивач і в інших досліджених судом листах надавав відповідачу роз`яснення щодо порядку відключення. 
Таким чином, апеляційний господарський суд вважає рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2021 у справі №904/5910/21 правомірним, тому підстави, передбачені    ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області у даній справі відсутні.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на апелянта.
Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282, 287, 288 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, 

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства  "Укртелеком" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2021 у справі №904/5910/21 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2021 у справі №904/5910/21  залишити без змін.
Поновити дію рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2021 у справі №904/5910/21.
Витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покласти на апелянта – Акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства  "Укртелеком".
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повної постанови відповідно до положень, визначених в ст. ст. 287 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 05.05.2022.

Головуючий суддя                                                                       Е.В. Орєшкіна

Суддя                                                                                                О.Г. Іванов

Суддя                                                                                                О.В. Чус