Справа № 297/306/22

П О С Т А Н О В А
Іменем України

       09 червня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:
головуючого: судді Джуги С.Д.
суддів: Кожух О.А., Мацунича М.В.
з участю секретаря: Волощук В.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Жайворонок-Пачірта» на ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 21 січня 2022 року у складі судді Михайлишина В.М. про забезпечення позову Громадської організації «Всеукраїнське фізкультурно-спортивне товариство «Колос» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Жайворонок-Пачірта» про визнання договору іпотеки недійсним, скасування рішень у сфері державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, витребування майна із чужого володіння,
встановив:

У січні 2022 року Громадська організація «Всеукраїнське фізкультурно-спортивне товариство «Колос» звернулась до Берегівського районного суду Закарпатської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Жайворонок-Пачірта» про визнання договору іпотеки недійсним, скасування рішень у сфері державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, витребування майна із чужого володіння.
Одночасно при подачі позову, Громадська організація «Всеукраїнське фізкультурно-спортивне товариство «Колос» подала заяву про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою Громадської організації «Всеукраїнське фізкультурно-спортивне товариство «Колос» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Жайворонок-Пачірта» про визнання договору іпотеки, укладеного 25.12.2020 року між ТзОВ «Жайворонок-Пачірта» в якості іпотекодавця та ОСОБА_2 в якості іпотекодержателя, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Селехманом О.А., зареєстрованого за № 2436 – недійсним; скасування рішень державного реєстратора – приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Селехмана О.А. від 25.12.2020 року: індексний номер 55937391, на підставі якого зареєстровано іпотеку споруди експлуатаційної свердловини термальної води №2-т (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2255991721102), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , а також індексний номер 55937315, на підставі якого зареєстровано обтяження – заборона на нерухоме майно: споруду експлуатаційної свердловини термальної води №2-т за адресою: АДРЕСА_1 ; витребування із володіння ОСОБА_1 на користь позивача споруду експлуатаційної свердловини термальної води №2-т за адресою: АДРЕСА_1 
Заява мотивована тим, що Громадська організація «Всеукраїнське фізкультурно-спортивне товариство «Колос» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Жайворонок-Пачірта» про визнання договору іпотеки недійсним, скасування рішень у сфері державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, витребування майна із чужого володіння.
Підставою для звернення до суду із вказаною позовною заявою є те, що відносно спірного майна, а саме споруди експлуатаційної свердловини термальної води №2-т за адресою: АДРЕСА_1 було прийнято ряд судових рішень, яким встановлено право власності позивача на дану споруду, про що було відомо відповідачу ТзОВ «Жайворонок-Пачірта». Разом з тим, набуття всіма відповідачами титульного права на спірне нерухоме майно відбувалось або під час оскарження електронних торгів від 12.10.2016 року, або під час існування судових рішень про визнання торгів недійсними. Крім того, позивач зазначив, що переоформлення права відбувалось виключно «на папері», оскільки фактично вступу у права володіння і користування спірною свердловиною не відбулось і не відбувається.
Також, позивач вважає договір іпотеки, укладений 25.12.2020 року між ТзОВ «Жайворонок-Пачірта» в якості іпотекодавця та ОСОБА_2 в якості іпотекодержателя, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Селехманом О.А., зареєстрованого за № 2436 – недійсним з наведених у позові підстав.
Крім цього, у своїй заяві про забезпечення позову представник позивача зазначив, що на момент подання даного позову спірне майно вже вибуло із володіння позивача, тричі був змінений титульний володілець вказаного майна і відсутні будь-які обмеження щодо його подальшого відчуження на користь третіх осіб.
Метою забезпечення позову є вжиття заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
З врахуванням наведеного позивач просив накласти арешт на споруду експлуатаційної свердловини термальної води № 2-т, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2255991721102. Встановити заборону щодо передачі споруду експлуатаційної свердловини термальної води № 2-т, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2255991721102), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на реалізацію через електронні торги, аукціони, біржі, тощо.
Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 21 січня 2022 року подану заяву про забезпечення позову задоволено. 
Накладено арешт на споруду експлуатаційної свердловини термальної води № 2-т, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2255991721102.
Заборонено передавати споруду експлуатаційної свердловини термальної води № 2-т, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2255991721102), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на реалізацію через електронні торги, аукціони, біржі, тощо.
       Не погодившись із даною ухвалою Товариство з обмеженою відповідальністю «Жайворонок-Пачірта», в інтересах якої діє Колотуха І.О., подало апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування зазначеної ухвали та постановлення нової про відмову задоволенні заяви про забезпечення позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Зокрема, вказує, що судом не враховано, що на час звернення позивача із заявою про забезпечення позову, діє захід забезпечення, який встановлений ухвалою господарського суду Львівської області від 13 січня 2022 року у справі №910/840/20, в межах якої накладено арешт на споруду свердловини №2-т. 
       У відзиві на апеляційну скаргу Громадська організація «Всеукраїнське фізкультурно-спортивне товариство «Колос» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін, посилаючись на її законність та обгрунтованість. Вказує, що ухвала господарського суду Львівської області від 13 січня 2022 року у справі №910/840/20 скасована постановою Західного апеляційного господарського суду від 11.04.2022 року.
В судовому засіданні в режимі відеоконференції представник позивача ОСОБА_3 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.
Представник апелянта та інші сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час, місце розгляду справи належним чином повідомлені. Справа на підставі ч.2 ст. 372 ЦПК України розглянута у їх відсутності.
Розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно ч.1, п.п.1,2 ст.150 ЦПК України, позов може бути забезпечено, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.
Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами ( ч.3 ст. 150 ЦПК України).
Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України N9 від 22.12.2006 р., розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.
Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача та являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.
Враховуючи вищенаведене, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.
Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що таке обмеження захищає законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає у рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.
Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.
Заходи забезпечення позову визначаються, виходячи із засад розумності, співмірності та враховуючи конкретні обставини справи.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».
Наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюється судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.
З матеріалів справи вбачається, що у січні 2022 року Громадська організація «Всеукраїнське фізкультурно-спортивне товариство «Колос» звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Жайворонок-Пачірта» про визнання договору іпотеки недійсним, скасування рішень у сфері державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, витребування майна із чужого володіння.
Таким чином, предметом позову є визнання договору іпотеки недійсним, скасування рішень у сфері державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, витребування майна із чужого володіння.
Підставою для звернення до суду із вказаною позовною заявою є те, що відносно спірного майна, а саме споруди експлуатаційної свердловини термальної води №2-т за адресою: АДРЕСА_1 було прийнято ряд судових рішень, яким встановлено право власності позивача на дану споруду, про що було відомо відповідачу ТзОВ «Жайворонок-Пачірта». Разом з тим, набуття всіма відповідачами титульного права на спірне нерухоме майно відбувалось або під час оскарження електронних торгів від 12.10.2016 року, або під час існування судових рішень про визнання торгів недійсними. Крім того, позивач зазначив, що переоформлення права відбувалось виключно «на папері», оскільки фактично вступу у права володіння і користування спірною свердловиною не відбулось і не відбувається.
Також, позивач вважає договір іпотеки, укладений 25.12.2020 року між Товариства з обмеженою відповідальністю «Жайворонок-Пачірта» в якості іпотекодавця та ОСОБА_2 в якості іпотекодержателя, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Селехманом О.А., зареєстрованого за № 2436 – недійсним з наведених у позові підстав.
Таким чином, між сторонами існує спір з приводу визнання недійсним та договору іпотеки, укладеного 25.12.2020 року між Товариства з обмеженою відповідальністю «Жайворонок-Пачірта» в якості іпотекодавця та ОСОБА_2 в якості іпотекодержателя, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Селехманом О.А., зареєстрованого за № 2436, а також скасування рішень у сфері державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, витребування майна із чужого володіння.
Колегія суддів вважає, що заявником обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову у вигляді накладення арешту на вказане майно та забороною вчиняти певні дії, а саме передавати спірне майно на реалізацію через електронні торги, аукціони, біржі, тощо та предметом позовних вимог про визнання договору іпотеки недійсним, скасування рішень у сфері державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, витребування майна із чужого володіння.
Відтак, доводи апелянта про те, що судом першої інстанції без наявних правових підстав забезпечено заявлений позов є безпідставними.
В даному випадку без застосування заходів забезпечення позову у позивача не буде можливості ефективно захистити своє порушене право у разі задоволення позову.
Крім того, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.
Посилання в апеляційній скарзі на ухвалу господарського суду Львівської області від 13 січня 2022 року у справі №910/840/20, в межах якої накладено арешт на споруду свердловини №2-т не заслуговують на увагу, оскільки постановою Західного апеляційного господарського суд від 11 квітня 2022 року ухвалу господарського суду Львівської області від 13.01.2022 у справі № 907/840/20 скасовано. 
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції на законних підставах вжито заходів забезпечення позову та обґрунтовано постановлено оскаржувану ухвалу з додержанням вимог закону. Підстав для її скасування чи зміни не вбачається. 
За таких обставин, апеляційну скаргу, відповідно до ст. 375 ЦПК України, слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 149, 150, 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-
       постановив:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Жайворонок-Пачірта» залишити без задоволення.
Ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 21 січня 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.
Повний текст судового рішення складено 17 червня 2022 року.
Головуючий: 
Судді: