ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

15 червня 2022 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 750/13189/21
Головуючий у першій інстанції - Карапута Л. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/592/22

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:
                                  головуючого-судді: Онищенко О.І.
                                  суддів: Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.                   
Позивач: ОСОБА_1 
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд»
Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова Марія Вікторівна
Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (суддя Карапута Л.В.), ухвалене у м. Чернігові,
                                        В С Т А Н О В И В:
У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 24918 від 04.09.2020, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» кредитної заборгованості в сумі 12 749,58 грн. Позов мотивовано тим, що жодного кредитного договору з відповідачем вона не підписувала і ніяких коштів не отримувала. Видавши виконавчий напис нотаріус не перевірив факт отримання позивачкою кредиту, який має бути підтверджений випискою по поточному рахунку Банку. Також з 22.07.2017 нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис, оскільки постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 по справі № 826/20084/14 були визнані нечинними п. п. 1.1-1,2 постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів № 1172 від 29.06.1999» від 26.11.2014 № 662, які надавали право нотаріусам вчиняти виконавчі написи про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Просила стягнути з відповідача усі понесені нею судові витрати.
Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 січня 2022 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 04.09.2020, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., зареєстрований в реєстрі за № 24918, за яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованість в розмірі 12 749,58 грн.  Стягнуто з ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» на користь позивачки 2 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу та 908,00 грн у відшкодування втрат по сплаті судового збору. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було дотримано умов, за яких виконавчий напис мав би бути вчинений. Стягуючи з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у меншій сумі, ніж просила позивачка, суд виходив з того, що справа є малозначною та представник позивача не приймала участі в судовому засіданні по даній справі.   
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якої діє її представник - адвокат Капара В.І., просить змінити рішення суду в частині стягнутих на користь позивачки витрат на правничу допомогу, задовольнивши її вимоги в цій частині у повному обсязі. В іншій частині рішення не оскаржується. Доводи скарги зводяться до того, що сторона відповідача не подавала клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу та не надала жодного обґрунтованого доказу чи пояснення щодо неспівмірності таких витрат. Також не відповідає дійсності висновок суду про те, що представник позивача не приймала участі в судовому засіданні, оскільки 23.12.2021 адвокат була присутня при розгляді справи.
Відзив на апеляційну скаргу відповідачем не подавався.
Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.
Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Рішення суду в частині задоволених позовних вимог сторонами не оскаржується та, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в апеляційному порядку не переглядається.
Таким чином, апеляційний суд переглядає рішення суду у даній справі лише в частині проведення розподілу витрат, понесених позивачем на правову допомогу адвоката.
За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині не відповідає, виходячи з наступного.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Статтею 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону).
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).
Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 
Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Водночас відповідно до частини 4 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 і адвокат Капара В.І. 10.11.2021 уклали договір про надання правничої допомоги (а. с. 10-11). 
Надання адвокатом правничої допомоги підтверджується також ордером серії ЧН № 123999 (а. с. 9).
Акт виконаних робіт від 15.11.2021 свідчить, що адвокатом були надані клієнту юридичні послуги по наданню правничої допомоги у даній справі, за які ОСОБА_1 сплатила 5 000,00 грн (а. с. 12). Сплата коштів підтверджується квитанцією серії ААІ № 227862 (а. с. 13).
        З огляду на те, що склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування, колегія суддів приходить до висновку про доведеність належними і допустимими доказами виконаних робіт та наданих послуг ОСОБА_1 адвокатом Капарою В.І. 
Апеляційний суд, при визначенні та стягненні суми судових витрат на правничу допомогу, понесених позивачкою, надає оцінку поданим доказам та визначаючи фактичний обсяг правової допомоги, співмірність витрат, вважає, що вказані витрати на підставі ч. ч. 1, 2 статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.
Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Оскільки ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» з клопотанням про зменшення витрат на оплату правничої допомоги до суду не зверталась, жодного пояснення або доказу щодо їх неспівмірності не подавала, суд першої інстанції не мав правових підстав для зменшення витрат та стягнення їх у меншому розмірі, ніж фактично понесла позивачка.
Правові позиції Верховного Суду про те, що зменшення витрат на професійну правничу допомогу можливе лише за наявності письмового та обґрунтованого клопотання іншої сторони про це, викладені у постанові від 22.11.2019 у справі № 902/347/18, у постанові від 910/4881/18 від 18.12.2018. 
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку про доведеність доводів апеляційної скарги та наявність підстав для її задоволення.
Також є слушними доводи ОСОБА_1 щодо участі адвоката Капари В.І. в судовому засіданні 23.12.2021, в той час, як суд першої інстанції в своєму рішенні помилково зазначив, що представник позивача не приймала участі в судовому засіданні по справі.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
Отже рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 січня 2022 року в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2 000,00 грн підлягає зміні шляхом постановлення нового судового рішення в цій частині про збільшення суми стягнення витрат до 5 000,00 грн.
Керуючись ст. ст. 137, 141, 374, 376, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, 
                                   П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 січня 2022 року в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2 000,00 грн змінити, збільшивши суму стягнення до 5 000,00 (пять тисяч) грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але  може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Головуючий:                                                             Судді: