ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

07 липня 2022 року 	м.Суми	

                                                               Справа №573/614/21 
                                                               Номер провадження 22-ц/816/561/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),
суддів -          Криворотенка В. І. ,  Ткачук С. С. 
з участю секретаря судового засідання – Назарової О.М.
сторони:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач –  ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1  – адвоката Шудренко Тетяни Олександрівни
на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 січня 2022 року, ухвалене у складі судді Катрич О.М. в приміщенні Ковпаківськогорайонного суду м. Суми, повний текст рішення складено 24 січня 2022 року -

В С Т А Н О В И В :
16 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Коваль Наталія Миколаївна (далі – приватний нотаріус Коваль Н.М.) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 є його братом та він проживав з ним за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Відповідачка є дочкою померлого ОСОБА_3 . Вона приблизно 15 років тому виїхала на постійне місце проживання до Польщі.
За життя ОСОБА_3 неодноразово пропонував йому подарувати квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , але дана угода постійно відкладалася у зв`язку з його поганим здоров`ям, а тому за життя він не встиг її йому подарувати.
Спадкова справа була заведена приватним нотаріусом Коваль Н.М. Приблизно через 2 місяці після смерті ОСОБА_3 приїхала його дочка та повідомила, що вона написала заяву про прийняття спадщини. Він заяви про прийняття спадщини не писав, оскільки є спадкоємцем другої черги за законом. Відповідачка запевнила, що вона оформить спадщину його брата, а після оформлення спадкових прав продасть квартиру та розділить кошти порівну між ними. Але коли пройшло півроку після смерті брата, вона відмовилася від своїх обіцянок та взагалі перестала з ним спілкуватися.
10 березня 2020 року він прийшов до приватного нотаріуса Коваль Н.М. з приводу оформлення спадщини після його брата, його дочкою. Нотаріус повідомила, що спадщина поки що не оформлена і що в реєстрі заповітів наявний заповіт його брата, згідно якого він після своєї смерті заповідає йому квартиру, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 . Але, як повідомила надалі нотаріус, вважаючи, що він не був зареєстрований зі спадкодавцем на день смерті і не написав заяви про вступ у спадкові права протягом шестимісячного терміну, який закінчився 02 березня 2021 року, він не може претендувати на спадкування, звернувшись 10 березня 2021 року.
Зазначає, що він пропустив незначний строк. Про наявність заповіту він не знав, дочка померлого після написання заяви у нотаріуса, йому також не повідомила про його наявність. До того ж і нотаріус не повідомила його про наявність права на спадкування за заповітом.
Також вважає, що поважними причинами пропуску строку на прийняття спадщини є той факт, що після смерті брата, втрата якого для нього була психологічною травмою, померла і його дружина, після смерті якої він залишився єдиним чоловіком, який опікувався її сином ОСОБА_4 , якому було 10 років, і який не є його рідним сином. Після смерті дружини він займався питаннями оформлення опікунства. Крім того, в період шестимісячного терміну та до теперішнього часу в Україні діють карантинні обмеження, які також стосуються обмеженої праці нотаріусів. 
Посилаючись на вказані обставини, просить визначити додатковий строк для подання заяви для прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , 2 місяці, після набрання рішенням суду законної сили.
Ковпаківський районний суд м. Суми рішенням від 20 січня 2022 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовив за необґрунтованістю.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Шудренко Т.О., посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити.
В доводах апеляційної скарги зазначає, що позивач навів поважні причини пропуску ним строку для прийняття спадщини, а саме те, що після смерті брата, втрата якого для нього була психологічною травмою, померла і його дружина, яка тривалий час хворіла та потребувала догляду. Після смерті дружини він залишився єдиним чоловіком, який опікувався її сином, якому було 10 років. Після смерті дружини він займався питаннями оформлення опікунства. 
Крім того, суд не надав оцінки тому факту, що нотаріус Коваль Н.М. не вчинила ніяких дій для повідомлення позивача про відкриття спадщини, не здійснювала його виклик як спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця.
Також вважає, що суд не врахував принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не врахував, що пропущений позивачем строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним, оскільки шестимісячний строк подання позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті брата сплив ІНФОРМАЦІЯ_2 , а до нотаріуса позивач звернувся 10 квітня 2021 року. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та його представника адвоката Шудренко Т.О., які підтримали доводи апеляційної скарги, представника відповідачки адвоката Черненка Д.О., який заперечує проти доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 (а. с. 6). За життя, з 11 жовтня 2019 року він був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 (а. с. 7). Вказана квартира належала йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 10 жовтня 2019 року (а. с. 13-14).
Позивач ОСОБА_1 є рідним братом ОСОБА_3 (а. с. 8-9).
ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 (а.с.4).
ОСОБА_1 13 жовтня 2012 року уклав шлюб з ОСОБА_5 (а. с. 19), у якої була дитина - син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 17). ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 померла від тяжкої хвороби (а. с. 20-22).
Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 29 січня 2021 року № 11, позивача ОСОБА_1 призначено опікуном над малолітнім ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (а. с. 24).
Відповідачка ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_3 і є його спадкоємицею першої черги за законом у відповідності до ст. 1261 ЦК України. (а. с. 45)
За життя, а саме 10 жовтня 2019 року ОСОБА_3  склав заповіт на користь брата  ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Лермонтовою Н.М., за яким заповів належну йому квартиру за адресою АДРЕСА_1  позивачу (а. с. 11,12).
Як убачається із копії спадкової справи після померлого ОСОБА_3 , до приватного нотаріуса Коваль Н.М. 26 листопада 2020 року із заявою про прийняття спадщини після померлого батька звернулася донька ОСОБА_2 . Більше ніхто із спадкоємців із заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця, до нотаріуса не зверталися (а. с. 43-55).
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що наведені ОСОБА_1 причини не є об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, які відповідно до положень ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути визнані поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Проте погодитись з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову не можна, виходячи з наступного.
Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Згідно з частинами першою, другою статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
У статті 1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).
Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.
Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.
Відповідно до абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Під час розгляду справи судом першої інстанції було встановлено, що позивач був обізнаний про складання померлим ОСОБА_1 на його користь заповіту, що не відповідає зазначеному в позовній заяві. Також судом було встановлено, що в позовній заяві допущено помилки щодо дати закінчення строку на прийняття спадщини та дати звернення позивача до нотаріуса. 
В той же час, вирішуючи спір, суд першої інстанції не врахував інші обставини, на які посилався позивач в позовній заяві і які були встановлені під час розгляду справи, та які мають суттєве значення для вирішення спору. 
З матеріалів справи вбачається, що вже на час відкриття спадщини позивач ОСОБА_1 був особою похилого віку (02 жовтня 2020 року йому було 71 рік). В період шестимісячного строку для прийняття спадщини у нього ІНФОРМАЦІЯ_4 померла дружина, яка перед тим хворіла та потребувала догляду, після її смерті він займався оформленням опікунства над її малолітньої дитиною.
Крім того, приватний нотаріус Коваль Н.М. після отримання копії заповіту не здійснила виклик позивача як спадкоємця за заповітом, що вона сама підтвердила у судовому засіданні в суді першої інстанції, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, як то передбачено вимогами ст. 63 Закону України «Про нотаріат», в якому б роз`яснила право подачі заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк чи про відмову від її прийняття, що свідчить про неналежне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця ОСОБА_3 . Вказане повідомлення нотаріуса, враховуючи вік позивача та життєві обставини, які склалися у нього в період строку на прийняття спадщини, сприяли б своєчасному поданню ним заяви про прийняття спадщини. 
Крім того, пропуск строку на прийняття ОСОБА_1 спадщини є незначним, оскільки, зі слів нотаріуса в судовому засіданні суду першої інстанції, позивач звернувся до неї 05 квітня 2021 року, тобто у перший робочий день після закінчення строку на прийняття спадщини, що у сукупності з іншими вказаними вище обставинами справи, свідчить про наявність поважних причин пропуску ним строку для прийняття спадщини, визначеного ч. 1 ст. 1270 ЦК України. 
Колегія суддів зауважує, що також підлягає врахуванню свобода заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та дотримання принципу пропорційності між застосованим заходом і переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Необхідність нотаріусом вчинити дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, здійснити виклик спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 06 вересня  2017 року у справі № 6-496цс17.
Суд першої інстанції наведеного не врахував та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини.
За встановлених обставин рішення суду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову. 
Колегія суддів вважає достатнім визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю один місяць з дня набрання рішенням суду законної сили.
Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 3, 381-382 ЦПК України, суд – 

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Шудренко Тетяни Олександрівни задовольнити частково.
Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 січня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення.
ПозовОСОБА_1 задовольнити частково.
Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю один місяць з дня набрання рішенням суду законної сили.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 08 липня 2022 року.

Головуючий -  	Т. А. Левченко	

Судді:                                                                                        В. І. Криворотенко 

                                                                                                   С. С. Ткачук