Справа № 461/502/22                                 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В. 
Провадження № 33/811/310/22                 Доповідач: Маліновська-Микич О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       27 квітня 2022 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ), представника Львівської митниці Держмитслужби Сичова Юрія Вікторовича, розглянувши апеляційну скаргу представника Львівської митниці Державної митної служби України Банаха Романа Васильовича на постанову Галицького районного суду м.Львова від 08 лютого 2022 року, 

встановив:

постановою Галицького районного суду м. Львова від 08 лютого 2022 року провадження у справі про порушення митних правил відносно громадянки ОСОБА_2 за ч. 6 ст. 481 МК України закрито, у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.
Згідно протоколу про порушення митних правил, 07.01.2022 о 13 годині 18 хвилин в зону митного контролю пункту пропуску «Краковець - Корчова» митного поста «Яворів» Львівської митниці, смугою руху «зелений коридор», у напрямку із України до Республіки Польща в`їхав транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ», модель «МL270», V1N- НОМЕР_1 , р/п НОМЕР_2 , під керуванням громадянина України ОСОБА_3 , та у якому, в якості пасажира, переміщувалася громадянка Республіки Білорусь ОСОБА_4 . В ході митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення даних про нього, в АСМО «Інспектор» спрацювала АСАУР (коди 401-1, 801-1, «По даній особі(особам) наявна інформація про ввезення у попередніх періодах інших ТЗ, по яких відсутні відомості щодо подальшого вивезення. Вжити заходів для з`ясування фактичного вивезення транспортних засобів або їх оформлення у митний режим імпорту (реквізити документів, що підтверджують вивезення/митне оформлення транспортних засобів, зазначити у примітках до результату виконання митної формальності)». Шляхом здійснення оперативного запиту до єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС) та на підставі аналізу переміщень за даними ФМ «Пасажирського пункту пропуску» та ФМ «Диспетчер зони митного контролю» АСМО «Інспектор» встановлено, що громадянка Білорусі ОСОБА_4 ) 08.01.2020 близько 15 год. 59 хв. обравши смугу руху «зелений коридор» ввезла на територію України через пункт пропуску «Доманово-Мокрани» митного поста «Доманово» Волинської митниці в митному режимі «тимчасове ввезення терміном до 1 року», транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ» модель «Е270», р/п НОМЕР_3 , V1N-WDB2110161А009494, (країна реєстрації - Болгарія). Згідно даних програмно-інформаційного комплексу «Інспектор» та єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ» модель «Е270», р/п НОМЕР_4 . VIN- НОМЕР_5 з митної території України, станом на 07.01.2022 громадянкою Республіки Білорусь ОСОБА_4 не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства не поміщений. На момент перетину кордону, відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 Митного кодексу України, зазначеною особою подано не було.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції представник Львівської митниці Державної митної служби України за довіреністю – Банах Р.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та винести нову постанову, якою визнати гр. ОСОБА_5 винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України та накласти на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 000,00 гривень або конфіскації транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ» модель «Е270», р/н НОМЕР_4 , VIN- НОМЕР_5 .
В обґрунтування своєї позиції вказує, що висновок суду першої інстанції є помилковим і необґрунтованим, оскільки судом не надано належної оцінки обставинам та матеріалам справи, що призвело до неправильного вирішення даної справи, в результаті чого постанова суду винесена з порушенням норм процесуального і матеріального права та підлягає скасуванню.
Зазначає, що гр. ОСОБА_5 перевищила строк тимчасового ввезення для транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ» модель «Е270», р/н НОМЕР_4 , VIN- НОМЕР_5 , який встановлений Митним кодексом України для громадян-нерезидентів, більше ніж на тридцять діб, вчинивши правопорушення передбачене ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України.
Звертає увагу, що в поясненнях гр. ОСОБА_5 , наданих під час складення протоколу про порушення митних правил, вказувалось, що ввезений нею автомобіль був переданий для продажу невідомим особам та їй невідомо де він знаходиться, що фактично свідчить про визнання гр. ОСОБА_5 своєї вини у невивезенні автомобіля за межі митної території України.
Вважає, що суд не дослідив належним чином допустимість документів, наданих гр. ОСОБА_5 в судовому засіданні, зокрема тих, що стосуються її звернення у Франківський відділ поліції у Львівській області, а також документів, що свідчать про початок досудового розслідування.
На думку представника митниці, факт реєстрації заяви щодо викрадення автомобіля та внесення її до Єдиного реєстру досудових розслідувань є лише початковим станом досудового розслідування (п.5 ч. 1 ст.З, ч.2 ст.214 Кримінального процесуального кодексу України) й тому не може бути належним документальним підтвердженням протиправних дій третіх осіб.
Наголошує на тому, що для не притягнення до відповідальності за несвоєчасне вивезення автомобіля Kroshnaya Natallia повинна була, у встановленому законом порядку, підтвердити наявність форс-мажорних обставини та причинно-наслідковий зв`язок між такими обставинами і невиконанням зобов`язань.
Вказує, що винесена постанова не спрямована на попередження подібних правопорушень, а навпаки - сприяє їх вчиненню та в майбутньому та породжує почуття безвідповідальності за вчинене.
       Заслухавши представника Львівської митниці Держмитслужби Сичова Ю.В. на підтримання доводів апеляційної скарги, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_6 , яка заперечила проти апеляційних вимог, вивчивши апеляційну скаргу, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Статтею 487 МК України, передбачено, що провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до вимог ст. 489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил посадова особа зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
В силу ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Вищевказані вимоги закону судом першої інстанції було дотримано в повному обсязі.
Висновок судді про відсутність у діях ОСОБА_5 складу правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.
Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами.
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_4 дійсно ввезла на територію України транспортний засіб зазначений у протоколі та зобов`язана була його вивезти або провести з ним відповідні митні процедури. Натомість, ОСОБА_4 вказаних дій не зробила з об`єктивних причин, а саме тому, що наведений автомобіль був у неї вилучений шляхом обману і зловживання довірою, тобто внаслідок дій та обставин які не залежали від її волі. 
Відповідальність за ч. 6 ст. 481 МК України настає за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.
Статтею 460 Митного кодексу України визначено, що вчинення порушення митних правил, передбачених, в тому числі статтею 481 Митного кодексу України, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої Митним кодексом України.
Як вбачається з довідки слідчого Франківського відділу ГУ НП у Львівській області Михайла Сегеді у якій зазначено, що ОСОБА_6 зверталася з письмовою заявою у Франківський відділ поліції у Львівській області, про те, що в період часу з 01.02.2020 невідома особа, перебуваючи по вул. Перфецького, 7А у м. Львові, шляхом обману та зловживанням довірою під приводом розмитнення автомобіля незаконно заволоділа автомобілем марки «Мерседес Бенз» синього кольору, НОМЕР_4 , чим завдала ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 121500 гривень. За вказаним фактом розпочато досудове розслідування
Апеляційний суд погоджується з рішенням судді місцевого суду, яке було мотивовано тим, що відсутність у ОСОБА_4 об`єктивної можливості вивезти (розмитнити) автомобіль вказує на відсутність у її діях складу адміністративного правопорушення, адже особа може нести відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрату цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, лише у тому випадку коли вона мала можливість не допустити цього. Той факт, що у особи викрадено автомобіль свідчить про об`єктивну неможливість уникнути перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, або втрати цих транспортних засобів.
Отже в діях ОСОБА_4 відсутні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.
Наведене свідчить, що суддею місцевого суду вірно встановлено відсутність підстав для притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за порушення нею митних правил, передбачених ч. 6 ст. 481 МК України, при встановлених і наведених у протоколі про адміністративне правопорушення обставинах.
Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Особу може бути визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, в тому числі у сфері митного оформлення і контролю, виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто, за наявності усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення - у сукупності.
Аналізуючи наведені докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України не доведена у встановленому законом порядку.
Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами.
Під час розгляду справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги представника митниці в суді апеляційної інстанції не знайшли підтвердження, а тому не підлягають задоволенню, відтак постанову суду першої інстанції, як законну та обґрунтовану, необхідно залишити без зміни.
Керуючись ст. 294 КУпАП суд,

постановив:

апеляційну скаргу представника Львівської митниці Державної митної служби України Банаха Романа Васильовича – залишити без задоволення.
Постанову Галицького районного суду м. Львова від від 08 лютого 2022 року щодо ОСОБА_1 – залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                          О.В. Маліновська-Микич