ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/651/22 Справа № 175/3709/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Новік Л.М. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

28 червня 2022 року                                                        м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення, якою: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
В С Т А Н О В И В :
Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 29.07.2021 року близько 23:20 год. за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, а/д М04 185 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем Ауді А6, SFV 493, в стані алкогольного сп`яніння, згідно висновку №3402 від 02.08.2021 року, чим порушив п. 2.9 а
Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що викладені в протоколі обставини не відповідають дійсності і є вигаданими.
Вказує, що суд в постанові навіть не зазначив дату складання протоколу про адміністративне правопорушення, якою є 04 вересня 2021 року, а не 29.07.2021 року, тим самим намагаючись легалізувати в якості іншого доказу — відеозапис складання протоколу.
Також зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення та у висновку медичного огляду не зазначено розмір проміле алкоголю в крові.

Захисник Глущенко О.О. та особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку. 
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності спростовуються матеріалами провадження.
Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 109380 від 04.09.2021 року, ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до рапорту працівника поліції було зупинено автомобіль Audi А6 д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 у якого було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, було запропоновано пройти огляд у медичному закладі, на що останній погодився, згідно медичного висновку водій ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння.
Висновком КНП “ОМПЦЛЗС” ДОР” підтверджується перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи наявні письмові докази по справі, апеляційний суд вважає їх достатніми для встановлення обставин справи.
В супереч доводам апеляційної скарги, матеріали справи не містять даних, які б спростовували встановлені обставини справи
В свою чергу, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини справи повністю узгоджуються з рапортом працівника поліції та протоколом про адміністративне праовопрушення. Не довіряти діям працівників поліції, під час складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, у суду апеляційної інстанції немає.
Таким чином, версія, викладена в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не співпадає з встановленими судом першої інстанції обставинами та розцінюються апеляційним судом як спроба таким чином уникнути відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Керування транспортним засобом в стані алкогольного сп”яніння є підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, а тому судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки він також підтверджується висновком КНП “ОМПЦЛЗС” ДОР” від 02.08.2021 року.
Протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи, в їх сукупності, підтверджують фактичні обставини справи, а тому вірно покладено ці дані судом в основу прийнятого рішення.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.
Дані матеріали справи, в своїй сукупності, містять неспростовні факти перебування ОСОБА_1 в алкогольному стані.
Доводи апелянта про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення та у висновку медичного огляду не зазначено розмір проміле алкоголю в крові є безпідставними, оскільки відсутність кількісного показника сп`яніння у даному випадку жодним чином не впливає на кваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, виходячи з наступного.
Так, пунктом 7 розділу ІІ Інструкції №1452/735 визначено, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Стосовно огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, то законодавцем вказаних вище вимог до даного виду огляду не встановлено.
Таким чином, встановлення лікарем КНП “ОМПЦЛЗС” ДОР” факту перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння, свідчать про те, що рівень алкоголю в його крові перевищував допустиму норму. При цьому, кількісний показник алкоголю в крові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, жодним чином не впливає ні на кваліфікацію дій особи, ні на ступінь її відповідальності.
Також не приймаються доводи апелянта про те, що він стояв з пробитими колесами та не рухався, після чого випив “віскі”, оскільки чекав поки приїдуть забрати автомобіль, оскільки вони не є такими, які спростовують встановлені під час розгляду справи в суді першої інстанції обставини, які узгоджуються з долученими до матеріалів провадження доказами.
Що стосується твердження захисника Глущенка О.О. в судовому засіданні апеляційної інстанції щодо неправильного зазначення номеру справи в постанові суду, то вони є неспроможними, оскільки відповідно до протоколу про автоматизований розгляд справи даному провадженню присвоєно єдиний унікальний номер № 175/3709/21, а зазначення в постанові суду першої інстанції на № справи 175/5085/21, апеляційним судом розцінюється як технічна описка, яка може бути виправлена у встановлений Законом спосіб.
Інші доводи апеляційної скарги були предметом розгляду судом першої інстанції та на них надано ґрунтовану відповідь, з якою погоджується й апеляційний суд.
Таким чином, суд першої інстанції не порушив вимог ст. ст. 279, 280, 213, 221 КУпАП і розглянув справу в межах наданих матеріалів справи.
Враховуючи зазначене, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.
Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції – без змін.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд- 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 — залишити без задоволення.
Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2022 року щодо ОСОБА_1 — залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя А.О. Пістун