Постанова 
Іменем України                                  
 
18 травня 2022 року
м. Київ
 
справа № 146/299/19
 
провадження № 61-1206св22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Луспеника Д. Д. 
суддів: Воробйової І. А., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач),   Черняк Ю. В.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Відділ освіти, культури, молоді та спорту Вапнярської селищної ради об`єднаної територіальної громади Тульчинського району Вінницької області,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду                 від 20 грудня 2021 року у складі колегії суддів: Копаничук С. Г.,   Медвецького С. К., Оніщука В. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.     Описова частина 
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Відділу освіти, культури, молоді та спорту Вапнярської селищної ради об`єднаної територіальної громади Тульчинського району Вінницької області про визнання неправомірними та скасування наказів про оголошення догани та звільнення, поновлення на роботі, виплату заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди.
 
Позовна заява мотивована тим, що вона з 05 липня 2006 року до 11 лютого 2015 року працювала у Вапнярському ясла-садку «Ромашка» практичним психологом. З 11 лютого 2015 року була переведена із займаної посади на посаду завідувача дошкільного навчального закладу ясла-садка « Ромашка », який у 2018 році перейменований у Вапнярський заклад дошкільної освіти (ясла-садок) «Ромашка» Вапнярської селищної ради (далі - Вапнярський ЗДО «Ромашка»). 
Наказом начальника відділу освіти, культури, молоді та спорту                           від 11 січня 2019 року № 19 їй було оголошено догану «у зв`язку з доставкою продуктів харчування невідповідної якості та відсутності відповідних документів» «за невиконання посадових обов`язків, а саме: відсутність контролю за роботою харчоблоку».
Також, наказом начальника відділу освіти, культури, молоді та спорту                    від 04 лютого 2019 року № 3К її відповідно до пункту 3 частини першої      статті 40 КЗпП України звільнено з посади директора Вапнярського ЗДО «Ромашка» за «систематичне невиконання нею без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку 07 лютого 2019 року».
Оголошення догани та звільнення з роботи вважала незаконними, здійсненими з порушенням трудового законодавства, оскільки накази про оголошення догани та звільнення не містять фактичних та конкретних даних щодо допущених порушень, загальні формулювання не пояснюють суть порушень трудової дисципліни, які вона, нібито, допустила, не містять посилання на конкретні обставини вчинення порушення, що свідчить про відсутність систематичних порушень та систематичного невиконання нею без поважних причин обов`язків, покладених трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, що могло б бути підставами для застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з роботи за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України.
Крім того, вказувала, що наведених в наказах порушень вона не вчиняла, а ці порушення не входили до її трудових обов`язків, що унеможливлює застосування до неї пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України.
 
Ураховуючи наведене, уточнивши позовні вимоги,  ОСОБА_1  просила суд: визнати неправомірним та скасувати наказ начальника відділу освіти, культури, молоді та спорту від 11 січня 2019 року № 19 про оголошення їй догани «у зв`язку з доставкою продуктів харчування невідповідної якості та відсутності відповідних документів» «за невиконання посадових обов`язків - відсутність контролю за роботою харчоблоку»; визнати неправомірним та скасувати наказ начальника відділу освіти, культури, молоді та спорту               від 04 лютого 2019 року № 3К про звільнення з посади директора Вапнярського ЗДО «Ромашка» за систематичне невиконання нею без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку 07 лютого 2019 року відповідно до пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України; поновити її на посаді директора Вапнярського ЗДО «Ромашка» та виплатити їй середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 07 лютого 2019 року по день ухвалення рішення суду; стянути з відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 80 000 грн.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 11 серпня 2021 року у складі судді Саламахи О. В. позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано неправомірним та скасовано наказ начальника Відділу освіти, культури, молоді та спорту Вапнярської селищної ради об`єднаної територіальної громади Тульчинського району Вінницької області                              від 11 січня 2019 року № 19 про оголошення ОСОБА_1 догани «у зв`язку з доставкою продуктів харчування невідповідної якості та відсутності відповідних документів», «за невиконання посадових обов`язків - відсутність контролю за роботою харчоблоку».
Визнано неправомірним та скасовано наказ начальника Відділу освіти, культури, молоді та спорту Вапнярської селищної ради об`єднаної територіальної громади Тульчинського району Вінницької області                              від 04 лютого 2019 року № 3К про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Вапнярського ЗДО (ясла-садка) «Ромашка» Вапнярської селищної ради за систематичне невиконання нею без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором та Правилами внутрішнього трудового розпорядку 07 лютого 2019 року на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора Вапнярського закладу дошкільної освіти (ясла-садка) «Ромашка» Вапнярської селищної ради та виплачено їй середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період часу з 07 лютого 2019 року по день ухвалення судового рішення.
Стягнуто з Відділу освіти, культури, молоді та спорту Вапнярської селищної ради об`єднаної територіальної громади Тульчинського району Вінницької області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Рішення суду в частині поновлення на роботі та виплати середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу за один місяць звернуто до негайного виконання.
 
Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання неправомірним та скасування оскаржуваного наказу від 11 січня 2019 року № 19 про оголошення ОСОБА_1 догани, суд виходив з того, що у вказаному наказі конкретно не зазначено про постачання яких саме продуктів харчування до дитячого садка йде мова, коли здійснювалось це постачання та які норми законодавства порушені позивачем. Суд вказав, що прийняття м`яса яловичини від Приватного підприємця (далі - ПП) ОСОБА_2 без укладеного договору постачання 04 січня 2019 року було здійснено завідуючою господарством ОСОБА_3 за участю медичної сестри ОСОБА_4 без відому ОСОБА_1 , а тому за відсутності її вини, яка є неодмінною підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення, наказ про оголошення догани підлягає скасуванню.
Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання неправомірним та скасування оскаржуваного наказу про звільнення ОСОБА_1 за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України, виплати середнього заробітку суд виходив з того, що систематичне невиконання позивачем покладених на неї обов`язків відсутнє через недоведеність факту вживання 29 січня 2019 року працівниками дитячого садка «Ромашка» алкогольних напоїв та знаходження їх у нетверезому стані на робочому місці в робочий час, у зв`язку із чим звільнення позивача за наведеною обставиною є незаконним, а наказ про звільнення підлягає скасуванню.
При цьому, у зв`язку з порушенням відповідачем трудових прав позивача, остання зазнала моральних страждань, що полягали у залишенні без роботи, втраті постійного джерела доходів та зміні звичайного ритму життя.
 
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції
 
Постановою Вінницького апеляційного суду від 20 грудня 2021 року апеляційну скаргу Відділу освіти, культури, молоді та спорту Вапнярської селищної ради об`єднаної територіальної громади Тульчинського району Вінницької області задоволено.
Рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 11 серпня        2021 року скасовано.
У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
Судове рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що дисциплінарне стягнення було накладено на позивача не за прийняття продуктів харчування неналежної якості, а за невиконання нею посадових обов`язків - відсутності контролю за роботою харчоблоку. При цьому,відповідач не порушив процедуру накладення стягнення, у працівника відібрані пояснення, дотримано послідовність процедури звільнення: виявлено подію, проведено перевірку, надано працівнику можливість надати пояснення і поважні причини такої організації роботи та на підставі отриманої інформації вчасно прийнято рішення про накладення дисциплінарного стягнення.
Суд також вважав, що обставини наявності підстав для звільнення на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України підтверджені відповідачем, а незаконність звільнення і порушення трудових прав позивача не доведені допустимими, достовірними та достатніми доказами.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
 
У касаційній скарзі, поданій у січні 2022 року до Верховного Суду,                    ОСОБА_5 , посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить постанову Вінницького апеляційного суду від 20 грудня 2021 року скасувати, а рішення Тульчинського районного суду Вінницької області               від 11 серпня 2021 року залишити в силі.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції неправильно оцінив зібрані в справі докази, зокрема, вказує на недоведеність факту вживання алкоголю на робочому місці працівниками відповідача. Ставить під сумнів досліджені апеляційним судом докази.
Також, посилається на те, що в її діях відсутня вина за дії інших робітників щодо прийняття в дитячий садок харчових продуктів неналежної якості.
Крім того, вказує, що апеляційним судом були прийняті та досліджені нові докази на стадії апеляційного перегляду справи з порушенням норм процесуального права.
 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
 
У квітні 2021 року Відділ освіти, культури, молоді та спорту Вапнярської селищної ради подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому вказує на те, що її доводи є безпідставними, оскільки суд апеляційної інстанції забезпечив повний та всебічний розгляд справи, ухваливши законне та обґрунтоване судове рішення, доводи позивача є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач не довела своїх позовних вимог, а її звільнення відбулося відповідно до норм трудового законодавства України, тому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове            рішення - без змін.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 21 лютого 2022 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції. 
 
08 квітня 2022 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 03 травня 2022 року справу призначено до судового розгляду.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
05 липня 2006 року ОСОБА_1 була прийнята на роботу практичним психологом у Вапнярський ясла-садок «Ромашка» і 11 лютого 2015 року була переведена на посаду завідувача дошкільного навчального закладу ясла-садка «Ромашка», який у 2018 році перейменований у Вапнярський заклад дошкільної освіти (ясла-садок) «Ромашка» Вапнярської селищної ради.
 
З оглядну на копію пояснювальної записки ОСОБА_1 від 09 січня               2019 року начальнику відділу освіти Вапнярської селищної ради об`єднаної територіальної громади, про наявність у закладі 10 кг яловичини від                   ПП ОСОБА_2 , завезення його 04 січня 2019 року, а також прийняття його завгоспом ОСОБА_3 без відповідних документів вона дізналась               09 січня 2019 року. Продукт був вилучений та повернутий власнику.
 
Згідно з копії пояснювальної записки ОСОБА_3 від 10 січня            2019 року, адресованої ОСОБА_1 , завгосп ОСОБА_3 прийняла м`ясо яловичини в садок без документів у зв`язку з тим, що її запевнили, що ці документи в порядку, договір заключений. Вона не повідомляла директора ОСОБА_1 , що прийняла м`ясо до дитячого садка.
 
Наказом ЗДО «Ромашка» від 10 січня 2019 року № 5-К, за підписом            ОСОБА_1 , завгоспу ОСОБА_3 , а також медичній сестрі                   ОСОБА_4 оголошені догани за неналежне виконання своїх посадових обов`язків.
 
Доповідною запискою від 10 січня 2019 року на ім`я голови Вапнярської ОТГ ОСОБА_6 завідуюча господарством ЗДО «Ромашка» ОСОБА_3 просила розібратись у ситуації і пояснила, що до дитячого садка «Ромашка» було доставлено м`ясо яловичини, медсестрою ОСОБА_7 ,з відома директора дитячого садку ОСОБА_1 , у замороженому вигляді без документів та угоди, з нею, як завгоспом ДНЗ, не було узгоджено і не попереджено, замовлення на м`ясо вона не робила. Цим самим медсестра та директор підставили її, потім за це м`ясо вона понесла несправедливе покарання у вигляді догани.
 
Наказом відділу освіти, культури, молоді та спорту Вапнярської селищної ради об`єднаної територіальної громади від 11 січня 2019 року № 19,                            у зв`язку з доставкою продуктів харчування невідповідної якості за відсутності відповідних документів директору ЗДО «Ромашка» ОСОБА_1 оголошено догану за невиконання посадових обов`язків - відсутність контролю за роботою харчоблоку.
 
З огляду на копію акту, складеного комісією у складі селищного голови Вапнярської ОТГ Горенюка О. П., першого заступника селищного голови ОСОБА_8 , за участю завідуючої ОСОБА_1 , під час робочої перевірки ЗДО «Ромашка» 29 січня 2019 року о 16.00 год. від працівників закладу: кухарки Круковської та медичної сестри ОСОБА_4 відчувався запах спиртного, у результаті чого було викликано поліцію для підтвердження факту вживання алкогольних напоїв за допомогою спеціального обладнання.
 
Незважаючи на те, що згідно результату тесту на вміст алкоголю на приладі «Драгер 6810» у ОСОБА_9 виявлено вміст алкоголю у кількості              0,72 проміле о 17.36 год. однак ознаки алкогольного сп`яніння у вигляді запаху алкоголю були виявлені у неї на робочому місці о 16.00 год. комісією у присутності ОСОБА_1 , яка підтвердила вказане своїм підписом.
 
У пояснювальній записці начальнику відділу освіти, культури, молоді та спорту від 30 січня 2019 року ОСОБА_1 пояснила, що про факти наявності запаху спиртного у медичної сестри ОСОБА_4 та кухарки ОСОБА_9 вона дізналась від селищного голови і особисто їх у стані сп`яніння не бачила. Селищним головою була викликана поліція для встановлення факту сп`яніння, яка прибула після 17.00 год. Медична сестра, не дочекавшись їх, пішла додому, а у кухарки в результаті аналізу виявлено 0,7 проміле алкоголю.
 
З пояснювальної записки ОСОБА_10 від 29 січня 2019 року також вбачається визнання нею факту знаходження її на робочому місці в нетверезому стані з причини вживання нею 50 грам горілки в приміщенні кухні.
 
З оглядну на пояснювальну записку помічника вихователя ОСОБА_11            від 30 січня 2019 року, о 13.00 год. 29 січня 2019 року вона спостерігала, що компанія у складі ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 зібрались на кухні з розпиттям спиртних напоїв у робочий час. Дані випадки відбувались неодноразово за мовчазної згоди та відсутності контролю посадових осіб садка.
 
На підставі акту комісії від 29 січня 2019 року та розпорядження голови Вапнярської селищної ради від 30 січня 2019 року № 16 «Про проведення службового розслідування» була створена комісія в складі представників власника та уповноваженого ним органу - Вапнярської селищної ради і відділу освіти культури, молоді та спорту Вапнярської селищної ради, а саме: голови - заступника селищного голови Гевчука С. О., членів: першого заступника селищного голови ОСОБА_8 , начальника відділу освіти, культури, молоді та спорту Вапнярської селищної ради Рузяк Т. В., головного спеціаліста відділу Соколової О. В., спеціаліста - юриста відділу ОСОБА_14 .
 
Згідно з актом комісії про результати проведення службового розслідування у зв`язку з встановленням факту вживання алкогольних напоїв працівниками Вапнярського ЗДО «Ромашка» від 31 січня 2019 року, медична сестра ОСОБА_4 визнала наявність у неї 29 січня 2019 року на роботі запаху алкоголю з ротової порожнини і вказала, що причиною його було святкування, що відбувалось напередодні, внаслідок чого на початку робочого дня їй зробила зауваження директор. Працівників поліції вона чекати відмовилась, оскільки робочий час у неї закінчився. У кухарки ОСОБА_10 в результаті освідування, відповідний прилад зафіксував наявність 0,72 проміле алкоголю, після чого вона підтвердила, що після видачі дітям вечері, прибравши та помивши посуд, випила наодинці 50 грам алкогольного напою. Завідувач господарством ОСОБА_3 повідомила, що 29 січня 2019 року спілкувалась з медичною сестрою та кухарями лише до обіду, запаху алкоголю від них не відчувала. Цих працівників вона охарактеризувала з позитивної сторони, але зазначила, що випадки появи медичної сестри на роботі у нетверезому стані вже були. ОСОБА_1 на запитання комісії про те, чи робились нею 29 січня 2019 року зауваження медичній сестрі щодо запаху алкоголю, будь-які пояснення давати відмовилась, що дало підстави комісії вважати пояснення медсестри про її тверезий стан 29 січня 2019 року неправдивими.
 
Розпорядженням селищного голови Вапнярської селищної ради                           від 01 лютого 2019 року № 18, враховуючи результати проведеного комісією службового розслідування у зв`язку з виявленням факту вживання алкогольних напоїв працівниками Вапнярського ЗДО «Ромашка», наказано застосувати до кухарки ОСОБА_10 захід дисциплінарного стягнення у виді догани; до медичної сестри ОСОБА_4 - захід дисциплінарного стягнення у виді звільнення. Начальнику відділу освіти, культури, молоді та спорту ОСОБА_15 за невиконання ОСОБА_1 своїх посадових обов`язків в частині здійснення контролю за дотриманням трудової дисципліни працівниками закладу, враховуючи раніше оголошену та не зняту догану, застосувати захід дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади.
 
Наказом начальника відділу освіти, культури, молоді та спорту Вапнярської селищної ради від 04 лютого 2019 року № 3К ОСОБА_1 було звільнено з роботи на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України за систематичне невиконання нею без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку 07 лютого 2019 року. 
Підставами звільнення з роботи зазначено акт комісії від 29 січня                     2019 року, пояснювальну записку ОСОБА_1 від 30 січня 2019 року та розпорядження селищного голови «Про результати проведеного службового розслідування» від 01 лютого 2019 року № 18.
 
2.     Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
 
Підставою касаційного оскарження зазначеного судового рішення                  ОСОБА_1 вказує неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування судом апеляційної інстанцій норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного                               у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 452/970/17 та постановах Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 404/251/17 (провадження № 61-13405св18), від 05 грудня              2018 року у справі № 346/5603/17 (провадження № 61-41031св18),                       від 10 квітня 2019 року у справі № 145/474/17 (провадження                              № 61-35488св18), від 27 травня 2020 року у справі № 461/5108/17,                       від 07 вересня 2020 року у справі № 761/20961/19, від 13 січня 2021 року у справі № 264/949/19, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Касаційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.
 
Статтею 21 КЗпП України передбачено, що трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
 
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45).
 
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку зокрема систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.
 
Згідно із частиною першою статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.
 
Частинами першою та другою статті 148 КЗпП України передбачено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.
 
Відповідно до статті149 КЗпП Українидо застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.
 
У пунктах 22, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України                                від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам роз`яснено, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 статті 40, пункту статті 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.
 
Для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним; враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів; з моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше місяця.
Систематичним невиконанням обов`язків вважається таке, що вчинене працівником, який раніше допускав порушення покладених на нього обов`язків і притягувався за це до дисциплінарної відповідальності, проте застосовані заходи дисциплінарного чи громадського стягнення не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок.
 
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
 
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
 
Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
 
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
 
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). 
 
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
 
У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
 
Повно та всебічно встановивши обставини справи, дослідивши усі надані сторонами докази на предмет належності та достатності, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що оголошення догани та звільнення ОСОБА_1 відбулося відповідно до вимог КЗпП України, оскільки до посадових обов`язків керівника ЗДО «Ромашка» входить контроль за організацією харчування, а факти порушень в роботі харчоблоку позивачем не оспорюються, що свідчить про невиконання керівником закладу ОСОБА_1 своїх посадових обов`язків щодо забезпечення контролю за організацією харчування. При цьому, протягом року позивачем було знову допущено невиконання посадових обов`язків з контролю за додержанням працівниками установи трудової дисципліни, порушення якої полягало у вживанні спиртних напоїв та перебуванні на робочому місці у нетверезому стані, що підтверджено поданими та дослідженими судом доказами в своїй сукупності.
 
Доводи касаційної скарги про те, що в її безпосередніх діях відсутня вина за дії інших працівників дитячого садка, не заслуговує на увагу.
 
Суд апеляційної інстанції правильно спростував доводи позовної заяви та відповідні висновки суду першої інстанції, вказавши, що дисциплінарне стягнення було накладено на ОСОБА_1 не за прийняття продуктів харчування неналежної якості, а за невиконання нею посадових обов`язків - відсутності контролю за роботою харчоблоку.
Так само, як і її звільнення відбулося у зв`язку з відсутністю належного контролю за додержанням працівниками установи трудової дисципліни, як її керівника.
 
Доводи касаційної скарги про порушення апеляційним судом порядку прийняття доказів на стадії апеляційного провадження не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення (частина друга статті 412 ЦПК України).
 
Посилання заявника на правові висновки Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду не спростовують правильності вирішення апеляційним судом справи, оскільки в наведених заявником постановах були встановлені відмінні фактичні обставини.
 
Інші доводи касаційної скарги не можуть бути підставами для скасування судового рішення суду апеляційної інстанції, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником норм матеріального та процесуального права й зводяться виключно до необхідності переоцінки судом доказів, що на підставі вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції. 
Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження у судах попередніх інстанцій із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції. 
 
Згідно із частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Оскільки доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість його судового рішення не впливають, то колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.
 
Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

 

ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Постанову Вінницького апеляційного суду від 20 грудня 2021 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий   Судді:	Д. Д. Луспеник   І. А. Воробйова   Г. В. Коломієць   Р. А. Лідовець   Ю. В. Черняк