ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2022 року 
м. Київ

cправа №  923/1341/20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Огородніка К.М.- головуючого, Жукова С.В., Ткаченко Н.Г.

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Малого комунального підприємства "Водограй"

на рішення Господарського суду Херсонської області від 14.05.2021
та постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 27.10.2021 

у справі № 923/1341/20
за позовом заступника керівника Бериславської місцевої прокуратури Херсонської області (правонаступник - Олешківська окружна прокуратура) 
в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Південного округу
до Малого комунального підприємства Водограй
про стягнення збитків в сумі 559 888,20 грн,-

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог 
Заступник керівника Бериславської місцевої прокуратури Херсонської області (далі - прокурор) звернувся до Господарського суду Херсонської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Херсонської області (далі - Держекоінспекція, позивач) з позовом до Малого комунального підприємства "Водограй" (далі - Підприємство, відповідач), яким просив стягнути на користь держави в особі Держекоінспекції  559.888,20 грн збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього середовища, внаслідок використання водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (спеціального дозволу на користування надрами (підземна вода)).
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в період з 02.03.2020 по 06.03.2020 Держекоінспекцією проведено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства у діяльності Підприємства, за результатами якої складено акт планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів від 06.03.2020 № 01-51/94/2020, яким встановлено здійснення Підприємством в період з 01.12.2018 по 31.08.2019 забору підземної води без дозволу на спеціальне користування надрами щодо 13 артезіанських свердловин № 1-43,1-44,1-47,1-51,1-52,1-210,1-396,1-413,1-415,1-437,1-427, чим порушило вимоги статей 44, 48, 49, 70 Водного кодексу України та статей 16, 19, 21, 23 Кодексу України про надра.
14.05.2020 Держекоінспекцією на підставі акта перевірки від 06.03.2020 згідно Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 № 389 (далі - Методика), проведено розрахунок розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного використання водних ресурсів за відсутності дозвільних документів, який складає 559 888,20 грн.
19.06.2020 Держекоінспекцією на адресу відповідача направлено претензійний лист № 59 про відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного використання водних ресурсів за відсутності дозвільних документів, до якого долучено відповідний розрахунок.
У зв`язку з тим, що Підприємством завдані державі збитки не були сплачені, 16.12.2020 прокурор звернувся з вищевказаним позовом до господарського суду в інтересах держави в особі Держекоінспекції.
У ході розгляду справи позивач підтримав позовні вимоги прокурора.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Рішенням Господарського суду Херсонської області від 14.05.2021 у справі №923/1341/20 (суддя Немченко Л.М.) замінено Бериславську місцеву прокуратуру на правонаступника Олешківську окружну прокуратуру. Позовні вимоги задоволено у повному обсязі. Стягнуто з Підприємства на користь держави в особі Держекоінспекції збитки, завдані порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, внаслідок використання водних ресурсів при відсутності дозвільних документів в сумі 559.888,20 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат (судового збору).
Наведене рішення суду мотивоване тим, що:
- земельні ділянки, які знаходяться під вищевказаними артезіанськими свердловинами, згідно акту Держекоінспекції від 06.03.2020 використовуються Підприємством без правовстановлюючих документів, що виключає можливість застосування до спірних правовідносин приписів статті 23 Кодексу України про надра, оскільки відповідач не є землевласником земельних ділянок, на яких розташовані свердловини;
- прокурором доведені усі складові правопорушення, а саме: протиправна поведінка полягає у невжитті заходів щодо отримання дозволу на користування надрами протягом періоду з 01.12.2018 по 31.08.2019; вина особи, яка полягає в порушенні правил спеціального користування надрами (підземні води); наявна сама шкода. яка обрахована у відповідності до п.9.1 Методики; причинний зв`язок, що виражений у заподіяні шкоди саме протиправною поведінкою (бездіяльністю) відповідача, який після закінчення дії попереднього дозволу продовжив використовувати підземні води;
- звертаючись з позовом прокурором доведено обставини, що позивач неналежним чином здійснює відповідні повноваження.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 27.10.2021 (колегія суддів: Лавриненко Л.В. - головуючий, Аленін О.Ю., Мишкіна М.А.) апеляційну скаргу Підприємства залишено без задоволення, рішення Господарського суду Херсонської області від 14.05.2021 у справі № 923/1341/20 залишено без змін.  
Суд апеляційної інстанції погодився з позицією місцевого господарського суду про наявність у діях відповідача всіх елементів складу правопорушення, а також з висновком про наявність підстав для звернення прокурора з позовом до суду.
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги 
Підприємство подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Господарського суду Херсонської області від 14.05.2021 та постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 27.10.2021, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати; передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті.
Також касаційна скарга містить клопотання про зупинення виконання зазначених судових рішень у справі до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.
Доводи касаційної скарги зводяться до наступного:
- судами порушено норми матеріального права, а саме пункту 1.7 Методики, вимог статей 623, 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), та процесуального права в частині нездійснення судами повного та всебічного дослідження обставин справи, доказів та аргументів сторін, зокрема статей 74, 77 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України); 
- судами допущено недопустимість доказів з приводу участі в судовому процесі органу прокуратури, адже прокурором не зазначено жодних належних обставин та не надано належних доказів неможливості здійснення позивачем захисту прав та охоронюваних законом інтересів у судовому порядку;
- судом першої інстанції допущено порушення статей 43, 60, 80 ГПК України, оскільки, серед іншого, прокурор Волкова Н.М, яка діяла в судовому процесі на підставі посвідчення № 057794 від 29.10.2020, не мала довіреності ані від Бериславської місцевої прокуратури Херсонської області ані від заміненої судом Олешківської окружної прокуратури Херсонської області. Протягом всього слухання справи в засіданнях 30.03.2021, 08.04.2021, 15.04.2021, 14.05.2021 приймала лише одна і та сама особа жіночої статі на посаді прокурора, письмово ідентифікована як Федоренко О.Б. посвідчення № 046500 від 29.03.2017, яку під час слухання справи ні суд, ні учасники не бачили в судових засіданнях. Тобто в судове засідання фактично з`являлася прокурор - Волкова Н.М, згідно посвідчення № 057794 від 29.10.2020, а суд ідентифікував її, як прокурора Федоренко О.Б.;
- однією з підстав касаційного оскарження є ухвалення постанови суду апеляційної інстанції з порушенням норм процесуального законодавства України, оскільки скаржник не був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, чим був позбавлений можливості прийняти участь у розгляді справи та крім того, суд апеляційної інстанції не прийняв повторно рішення із розгляду клопотання про призначення розгляду справи в режимі відеоконференції в період дії червоної зони карантинних обмежень в Херсонській області, запроваджених в жовтні 2021 року, після того, як ухвалив перенести розгляд справи з 06.10.2021 на 27.10.2021 і позбавив можливості учаснику справи-відповідачу реалізувати свої процесуальні права, визначені вимогами статей 22, 46 ГПК України.
Позиція інших учасників справи
Учасники справи не скористались своїм процесуальним правом на подання відзиву на касаційну скаргу, що відповідно до частини третьої статті 295 ГПК України не перешкоджає перегляду судових рішень. 
Касаційне провадження
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи                                   №923/1341/20 визначено склад колегії суддів: Огороднік К.М. - (головуючий), Жуков С.В., Ткаченко Н.Г., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 26.11.2021.
Ухвалою Верховного Суду від 02.12.2021, зокрема, витребувано з Господарського суду Херсонської області, Південно-Західного апеляційного господарського суду матеріали справи № 923/1341/20. 
Ухвалою Верховного Суду від 22.12.2021, серед іншого, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Підприємства на рішення Господарського суду Херсонської області від 14.05.2021 та постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 27.10.2021 у справі № 923/1341/20; ухвалено здійснити її перегляд в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Заяву Підприємства задоволено та зупинено виконання судових рішень у справі до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.
Розгляд касаційної скарги і позиція Верховного Суду
Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. 
Переглянувши у порядку письмового провадження оскаржувані у справі судові рішення, дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
З огляду на те, що однією з підстав касаційної скарги є порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, яке є обов`язковою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення з направленням справи на новий розгляд, суд насамперед уважає за необхідне з`ясувати доводи касаційної скарги в цій частині.
Підприємство у касаційній скарзі вказує, зокрема, на розгляд справи судом апеляційної інстанції за його відсутності як учасника справи через не повідомлення належним чином про дату, час і місце судового засідання, крім того суд апеляційної інстанції не розглянув клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. 
Згідно пункту 5 частини першої статті 310 ГПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, які належним чином не були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.
Відповідно до пунктів 2, 4 частини третьої статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства, серед іншого, є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також змагальність сторін.
За змістом статей 7, 13 ГПК України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин; судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
Згідно зі статтею 42 ГПК України учасники справи, серед іншого, мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.
Частиною першою статті 269 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах вимог та доводів апеляційної скарги. 
Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу (частина третя статті 270 ГПК України).
Суддя-доповідач доповідає зміст судового рішення, яке оскаржено, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні встановлюватися обставини і досліджуватися докази. Після доповіді судді-доповідача пояснення дає особа, яка подала апеляційну скаргу. Якщо апеляційні скарги подали обидві сторони, - першим дає пояснення позивач. Далі дають пояснення усі інші учасники справи. Закінчивши з`ясування обставин і перевірку їх доказами, суд апеляційної інстанції надає учасникам справи можливість виступити у судових дебатах у такій самій послідовності, в якій вони давали пояснення (частини п`ята-сьома статті 270 ГПК України).
Частинами першою і другою статті 197 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника в судове засідання визнана судом обов`язковою. Учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання.
Відповідно до матеріалів справи, апеляційний її перегляд здійснювався за апеляційною скаргою Підприємства, тобто скаржника.
Ухвалою від 12.07.2021 суд апеляційної інстанції, серед іншого, відкрив апеляційне провадження у справі; призначив розгляд апеляційної скарги Підприємства у відкритому судовому засіданні на 16.09.2021 о 12:00 год. 
Розгляд справи неодноразово відкладався.
Як стверджує скаржник та підтверджується матеріалами справи, судом апеляційної інстанції ухвали від 13.09.2021, від 16.09.2021, від 21.09.2021 у справі № 902/171/19 надсилалися на електронну адресу Підприємства та були оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень, оскільки у зв`язку з зупиненням поштової відправки судової кореспонденції, з причин відсутності асигнувань на оплату послуг, відправка поштової кореспонденції Південно-західним апеляційним господарським судом не здійснювалася, що зазначалось безпосередньо у вказаних ухвалах суду.
З матеріалів справи також вбачається, що 21.09.2021 від Підприємства до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання про проведення судового засідання, призначеного на 06.10.2021 на 11:30 год., в режимі відеоконференції.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.09.2021 задоволено клопотання Підприємства про проведення 06.10.2021 судового засіданні в режимі відеоконференції, шляхом доручення її проведення Господарському суду Херсонської області.
У зв`язку з перебуванням судді Мишкіної М.А. з 04.10.2021 (судді-члена судової колегії у справі) на самоізоляції, судове засідання, призначене на 06.10.2021 о 11:30 годині, не відбулося.
Ухвалою Південно-західного господарського апеляційного суду від 11.10.2021, серед іншого, призначено розгляд апеляційної скарги Підприємства на 27.10.2021 о 12:00 год.; ухвалено; що у зв`язку з відсутністю асигнувань на оплату послуг з відправки поштової кореспонденції апеляційним судом зупинено поштову відправку судової кореспонденції, відправлення здійснюється на електронну адресу, що зазначена сторонами в документах у справі.
Скаржник стверджує, що вказана ухвала суду від 11.10.2021 про призначення розгляду справи на 27.10.2021 о 12:00 год. на електронну та на поштову адресу відповідача (Підприємства) не надходила.
За змістом статті 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії. 
Відповідно до частини першої статті 285 ГПК України судові рішення суду апеляційної інстанції вручаються (видаються або надсилаються) в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу.
За змістом частин п`ятої, одинадцятої статті 242 ГПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення в повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня. У випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Відповідно до підпункту 17.14. пункту 17 розділу ХІ Перехідні положення ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи суд вручає судові рішення в паперовій формі.
Висновок стосовно того, що наведені норми свідчать, що суди повинні в силу закону вручати і надсилати судові рішення у паперовій формі рекомендованим листом, викладено у постановах Верховного Суду від 02.08.2021 у справі №914/1191/20, від 14.12.2021 у справі № 9156/759/16 та відповідає висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду від 28.01.2021 у справі № 260/1888/20, від 19.02.2021 у справі № 909/541/19, від 31.03.2021 у справі № 240/13092/20, від 09.04.2021 у справі № 500/90/19, від 14.04.2021 у справі № 205/1129/19, від 19.05.2021 у справі № 910/16033/20.
Водночас, як свідчать матеріали справи, ухвала Південно-західного господарського апеляційного суду від 11.10.2021 про призначення розгляду справи на 27.10.2021 о 12:00 год. в паперовому виді Підприємству не направлялася.
При цьому у пункті 41 постанови Верховного Суду від 02.08.2021 у справі №914/1191/20 зазначено, що факт отримання копії рішення суду засобами електронної пошти не тягне за собою правових наслідків, передбачених статтею 242 ГПК України (подібний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 18.09.2019 у справі № 520/899/18, від 30.10.2019 у справі № 548/2296/18, від 22.04.2020 у справі № 355/1280/17, від 28.01.2021 у справі №260/1888/20).
Разом з цим, доказів про отримання Підприємством ухвали суду апеляційної інстанції від 11.10.2021 про призначення розгляду справи на 27.10.2021 о 12:00 год. в електронному виді (на електронну адресу) матеріали справи не містять.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що судом апеляційної інстанції за повторним призначенням ухвалою суду від 11.10.2021 справи до розгляду було залишено поза увагою, а відтак залишилося не розглянутим, клопотання відповідача (скаржника) про проведення в режимі відеоконференції судового засідання з розгляду його апеляційної скарги, яке (клопотання) було задоволене ухвалою Південно західного апеляційного господарського суду від 21.09.2021
Відтак, Верховний Суд погоджується з доводами касаційної скарги, що в порушення вимог процесуального закону клопотання скаржника (заявника апеляційної скарги) про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не було розглянуте судом апеляційної інстанції.
Суд наголошує, що право бути почутим є одним з ключових принципів процесуальної справедливості, яка передбачена статтею 129 Конституції України і статтею 6 Конвенції. Учасник справи повинен мати можливість захистити свою позицію в суді. Така можливість сприяє дотриманню принципу змагальності через право особи бути почутою та прийняттю обґрунтованого і справедливого рішення. Загальна концепція справедливого судочинства, яка охоплює основний принцип, згідно з яким провадження має бути змагальним, вимагає, щоб особа була поінформована про порушення справи та хід її розгляду.
Такі принципи господарського судочинства як рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі реалізуються, зокрема, шляхом надання особам, які беруть участь у справі, рівних процесуальних прав й обов`язків, до яких, зокрема, віднесено право знати про дату, час і місце судового розгляду справи, про всі судові рішення, які ухвалюються в справі та стосуються їхніх інтересів, а також право давати усні та письмові пояснення, доводи та заперечення.
Суд вважає, що залишення без розгляду клопотання Підприємства про його участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, не повідомлення вчасно останнього про розгляд справи без застосуванням відеоконференції за результатом розгляду цього клопотання, фактично призвело до порушення порядку належного повідомлення про місце судового засідання, оскільки скаржник мав правомірні сподівання, що він зможе прийняти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (про що просив у клопотанні, яке було задоволено ухвалою суду від 21.09.2021, однак залишилось нерозглянутим за повторним призначенням справи ухвалою суду від 11.10.2021). 
Ураховуючи викладене та норми ГПК України, касаційний господарський суд погоджується з доводами заявника касаційної скарги про те, що суд апеляційної інстанції порушив норми процесуального законодавства щодо належного повідомлення учасника справи - відповідача, оскільки розглянув справу за його відсутності, не повідомивши належним чином про дату, час і місце судового засідання, не розглянув клопотання скаржника про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.
Решта доводів касаційної скарги Верховним Судом не розглядається, оскільки у цьому разі встановлено обов`язкові підстави для скасування судового рішення з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Такі доводи можуть бути предметом касаційного перегляду після їхнього перегляду в апеляційному порядку з дотриманням норм процесуального права. При цьому, судова колегія Верховного Суду вважає, що доводи скаржника щодо підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі Держекоінспекції (зокрема й в частині оцінки доказів), а також щодо представництва цього органу під час розгляду справи в суді першої інстанції, які наводились відповідачем (Підприємством) під час перегляду справи в апеляційному порядку, не є очевидно необґрунтованими, що вимагало від суду апеляційної інстанції їх повного дослідження та надання їм належної оцінки і відображення у судовому рішенні.
Крім того, без належної правової оцінки судів попередніх інстанцій залишено доводи відповідача про те, що дане Підприємство здійснює свій основний вид діяльності, а саме: забір, очищення та постачання води у селі міського типу Білозерка, селах Розлив і Черешеньки Білозерської об`єднаної територіальної громади Херсонської області, тобто підприємство створено для забезпечення життєдіяльності населених пунктів- водопостачанням і водовідведенням.  
З огляду на специфіку діяльності комунального підприємства-відповідача щодо водопостачання і водовідведення у населених пунктах, колегія суддів зауважує на необхідності всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи в їх сукупності, належної оцінки наведених доводів з метою вирішення даного спору також із урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності господарського судочинства.
Таким чином, висновки апеляційного суду про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції є передчасними.
З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів вважає частково обґрунтованими підстави касаційного оскарження та погоджується з тими доводами скаржника, які відповідають висновкам суду, наведеним у мотивувальній частині цієї постанови.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Зважаючи на межі розгляду справи судом касаційної інстанції, положення пункту 5 частини першої статті 310 ГПК України та допущені судом апеляційної інстанції порушення норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги Підприємства та скасування постанови Південно-Західного апеляційного господарського суду від 27.10.2021 з направленням матеріалів цієї справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Керуючись нормами частини третьої статті 332 ГПК України та враховуючи скасування постанови Південно-Західного апеляційного господарського суду від 27.10.2021 з направленням матеріалів цієї справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, Верховний Суд зауважує про відсутність правових підстав для поновлення виконання оскаржуваних судових рішень у справі.
При цьому, порядок вчинення подальших дій щодо виконання судового рішення за наслідками направлення справи на розгляд до апеляційного суду врегульовано Законом України "Про виконавче провадження".
Розподіл судових витрат
Оскільки справа передається на новий розгляд, розподіл судових витрат у порядку статті 129 ГПК України не здійснюється.
Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317, 332 ГПК України, Верховний Суд,-
ПОСТАНОВИВ :
1. Касаційну скаргу Малого комунального підприємства "Водограй" задовольнити частково.
2. Постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 27.10.2021 у справі № 923/1341/20 скасувати.
3. Справу № 923/1341/20 передати на новий розгляд до Південно-Західного апеляційного господарського суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий          суддя                                                                                К.М. Огороднік 
Судді                                                                                                    С.В. Жуков
                                                                                                    Н.Г. Ткаченко