ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

15 червня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 280/13221/21	

Третій апеляційний адміністративний суд  у складі колегії суддів: головуючого - судді  Білак С.В. (доповідач),  суддів:  Олефіренко Н.А., Шальєвої В.А.,  розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1    на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 31.01.2022 року в адміністративній справі №280/13221/21 (суддя у 1 інстанції Стрельнікова Н.В.) за позовом   ОСОБА_1     до  Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання дій  протиправними зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до  Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання дій  протиправними зобов`язання вчинити певні дії. 
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 31.01.2022 року вказану позовну заяву повернуто позивачу на підставі на підставі ч.5  ст. 169 КАС України, оскільки позивачем не усунуто недоліки позовної заяви у встановлений судом строк. 
Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою суду, позивач звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 31.01.2022 року, що постановлена з порушенням норм процесуального права та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивач є учасником бойових дій, а тому останній звільнений від сплати судового збору. 
Виходячи з приписів ч.1  ст.311 КАС України та   ст.383 КАС України, зазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, повертаючи адміністративний позов, суд першої інстанції зазначив, що позовні вимоги позивача не пов`язані з порушенням його права на соціальний захист, саме, як учасника бойових дій, тому судовий збір має бути сплачений на загальних підставах.
Колегія суддів з вказаним висновком суду першої інстанції не погоджується, з огляду на наступне. 
Статтею 55 Конституції України  встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Частиною першою     статті 5 КАС України     передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Згідно з частиною першою  статті 2 КАС України  завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до п.1 ч.4  ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо: позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлених судом строк.
Так, в постанові від 12 лютого 2020 р. у справі №545/1149/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла наступного висновку, що відповідно до  п. 13 ч. 1 ст. 5  Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Разом з тим, зазначена  норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Правовий статус ветеранів війни, умови створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»,  ст. 22     якого передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, міститься у  ст. 12  Закону. Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм  п. 13 ч. 1 ст. 5  Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст.ст.  12,  22  Закону № 3551-XII. Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення  п. 13 ч. 1 ст. 5  Закону № 3674-VI викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 9 жовтня 2019 р. у справі № 9901/311/19 та постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 березня 2018 р. у справі № 490/8128/17. 
З оглядну на вищенаведене, касаційний суд  у справі №545/1149/17 дійшов висновку, що оскільки позивач має статус учасника бойових дій та до суду він звернувся з метою захисту свого права на отримання земельної ділянки, останній звільняється від сплати судового збору за розгляд цієї справи в судах усіх інстанцій на підставі  п. 13 ч. 1 ст. 5  Закону № 3674-VI.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає обґрунтованими вимоги апелянта, та вказує на неправомірність висновку суду першої інстанції щодо необхідності повернення зави заявнику.
За таких обставин, колегія суддів приходить висновку, що допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права є такими, що призвели до неправильного вирішення питання, та є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції з постановленням нової ухвали про направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.
Відповідно до     статті 320 КАС України  - підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, зокрема, є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Керуючись ст. ст.     312,     320,     321,     322,     325,     328 КАС України     суд,-
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1    на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 31.01.2022 року в адміністративній справі №280/13221/21 - задовольнити.
Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 31.01.2022 року в адміністративній справі №280/13221/21 скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва