Справа № 309/2047/20

П О С Т А Н О В А
Іменем України

       10 травня 2022 року м. Ужгород

       Закарпатський апеляційний суд в складі : 
       головуючого – судді Джуги С.Д.
       суддів : Бисаги Т.Ю., Фазикош Г.В. 
       з участю секретаря : Микуляк Є.В.
       розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 30 березня 2021 року у складі судді Сідей Я.Я. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу Рошинець Наталія Павлівна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -
в с т а н о в и в :

У серпні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом. 
Позов обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба ОСОБА_3 , яка на день своєї смерті була зареєстрована та проживала в м. Хуст Закарпатської області. 29.04.2020 р. позивач отримав повідомлення від приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Рошинець Н.П., в якому зазначено, що на його ім`я ОСОБА_3 складено заповіт від 11.03.2002 року № 742. У травні місяці 2020 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Рошинець Н.П. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , однак отримав лист-роз`яснення про те, що ним пропущений шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, а тому не може оформити свідоцтво про право на спадщину на своє ім`я. Причиною пропуску строку, встановленого ст. 1272 ЦК України стало те, що позивач не знав, що спадкодавець ОСОБА_3 склала заповіт на його ім`я і лише при отриманні повідомлення від приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу 29.04.2020 р. йому стало відомо, що він є спадкоємцем ОСОБА_3 . З врахуванням наведеного позивач просив визначити йому додатковий строк на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 30 березня 2021 року у задоволенні заявленого позову відмовлено. 
У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити по справі нове рішення, яким задовольнити заявлений позов, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права. Зокрема, вказує на те, що суд дійшов неправильного висновку про відсутність поважності причин пропуску строку на прийняття спадщини та не врахував, що про заповіт на його ім`я він не знав, а дізнався про нього лише з отриманого від приватного нотаріуса повідомлення від 29.04.2020року, та безпідставно відмовив у заявленому позові.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_4 , в інтересах якого діє адвокат Ільницький С.М., просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість. Зазначає, що позивач був обізнаний про наявність заповіту, однак не здійснив у встановлений законом строк свої спадкові права, а тому відсутні підстави для задоволення заявленого позову.
В судовому засіданні адвокат Ільницький С.М. підтримав поданий відзив на апеляційну скаргу, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлені. Справа на підставі ч.2 ст. 372 ЦПК України розглянута у їх відсутності. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Відмовляючи в задоволенні заявленого позову суд першої інстанції виходив з того, що наведені позивачем причини не є об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, які можуть бути визнані поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
З такими висновками не погоджується апеляційний суд, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам закону.
Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст. 80 ЦПК України).
Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача ОСОБА_3 , яка була зареєстрована та проживала до дня смерті разом з донькою ОСОБА_5 та онуком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7,24).
За життя ОСОБА_3 склала заповіт, який 11.03.2002 року за №742 посвідчено приватним нотаріусом Новоархангельського районного нотаріального округу Кіровоградської області, за яким все своє майно заповіла позивачу ОСОБА_1 (а.с.45).
29 квітня 2020 року за № 51/02-02 приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Рошинець Н.П. на адресу позивача ОСОБА_1 надіслано повідомлення, що на його ім`я є складений заповіт ОСОБА_3 від 11.03.2002 року за №742 та повідомлено позивача про те, що у зв`язку з оформленням спадкових прав за померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , дочкою ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину за законом та у зв`язку із зверненням спадкоємців ОСОБА_5 за видачею свідоцтва про право на спадщину на майно, у разі виявлення ним бажання спадкувати за заповітом, йому необхідно прийняти спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини та звернення до суду для продовження строку прийняття спадщини. У разі неотримання заяви у строк 6 місяців з дня отримання даного повідомлення, буде видано свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, що належить померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , спадкоємцям її дочки, ОСОБА_5 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . ( а.с.46).
17 червня 2020 року приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу Рошинець Н.П. отримала від позивача ОСОБА_1 заяву про прийняття ним спадщини за померлою ОСОБА_3 за заповітом та роз`яснила йому надати рішення суду про продовження строку на прийняття спадщини за заповітом. ( а.с.47)

Згідно повідомлення приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Рошинець Н.П. на адресу суду від 01.10.2020 року №133/01-16 спадкова справа за померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 не заводилася, а всі запити і повідомлення відносно заповіту ОСОБА_3 було зроблено в межах іншої спадкової справи, а саме спадкової справи заведеною за померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , дочкою ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину за законом, але не оформила своїх спадкових справ. (а.с.42) 

Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. (ст. 1223 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно із ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.
Статтею 1270 цього Кодексу встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви на прийняття спадщини.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року N 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 26 червня 2019 року у справі N 565/1145/17 (провадження N 61-38298 св 18), від 17 жовтня 2019 року у справі N 766/14595/16 (провадження N 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі N 487/2375/18 (провадження N 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі N 450/1383/18 (провадження N 61-21447св19).
Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
У своїй позовній заяві позивач зазначає, що він не знав про існування заповіту, про існування заповіту йому стало відомо після отримання 29 квітня 2020 року повідомлення від приватного нотаріуса Рошинець Н.П. про наявність на його ім`я заповіту ОСОБА_6 .
Відповідно до ст. 63 Закону України "Про нотаріат" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Державний нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі.
Згідно пункту 209 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 року за № 283/8882, яка була чинною на час відкриття спадщини за померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , при підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту.
Аналогічні положення зазначені п. 2.2,3.2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, чинного на час відкриття спадщини за померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , дочкою ОСОБА_3 , де вказано також обов`язок нотаріуса для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, роз`яснення спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.
Матеріалами справи доведено, що спадкова справа за померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 не заводилася.
Наявність заповіту ОСОБА_3 від 11.03.2002 року за №742 на ім`я позивача ОСОБА_1 встановлено приватним нотаріусом Рошинець Н.П. у зв`язку з оформленням спадкових прав за померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , дочкою ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину за законом та у зв`язку із зверненням спадкоємців ОСОБА_5 за видачею свідоцтва про право на спадщину на майно. 
29 квітня 2020 року за № 51/02-02 приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Рошинець Н.П. на адресу позивача ОСОБА_1 надіслано повідомлення, що на його ім`я є складений заповіт ОСОБА_3 від 11.03.2002 року за №742 та повідомлено позивача про те, що разі виявлення ним бажання спадкувати за заповітом, йому необхідно прийняти спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини та звернення до суду для продовження строку для продовження строку прийняття спадщини. У разі неотримання заяви у строк 6 місяців з дня отримання даного повідомлення, буде видано свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, що належить померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , спадкоємцям її дочки, ОСОБА_5 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
10 червня 2020 року ОСОБА_1 подав заяву про прийняття ним спадщини за померлою ОСОБА_3 за вказаним заповітом, яка 17 червня 2020 року отримана приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Рошинець Н.П., а 20 серпня 2020 року позивач звернувся до суду із позовом про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини.
Таким чином, позивач, отримавши від нотаріуса повідомлення про наявність на нього заповіту від спадкодавця ОСОБА_3 у строк, який вказаний у повідомлені нотаріуса, подав заву про прийняття спадщини за заповітом. 
Наведені обставини, на думку колегії суддів, є об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача на вчинення дій спрямованих на прийняття спадщини, оскільки позивач, не знаючи про наявність на його користь заповіту спадкодавця, не міг у встановлений законом шестимісячний строк з часу відкриття спадщини за померлою ОСОБА_3 , подати заяву про прийняття спадщини.
Посилання у відзиві на апеляційну скаргу, що апелянт 28.01.2011 року повторно отримав свідоцтво про смерть ОСОБА_3 та не мав жодних перешкод звернутися до нотаріуса для отримання відомостей щодо наявності чи відсутність заповіту і заведення спадкової справи, а також, що він мав у себе заповіт та був обізнаний про його існування не заслуговують на увагу, оскільки такі жодними належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами не підтверджені і не доведені. Отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , не звернення позивача до нотаріуса щодо наявності чи відсутність заповіту і заведення спадкової справи за померлою ОСОБА_3 не може підтверджувати факт обізнаності позивача про на явність на його ім`я заповіту. 
Суд першої інстанції не врахував вищенаведені фактичні обставини справи та вимоги матеріального і процесуального права, повно та всебічно не дослідив наявні у справі докази, не дав їм належної правової оцінки і дійшов неправильних висновків про відсутність правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини та відмови у заявленому позові. 
Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 
За вказаних обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення заявленого позову з вищенаведених підстав.
Керуючись ст.ст 374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-
постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 30 березня 2021 року скасувати, ухваливши у справі нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований по АДРЕСА_2 додатковий тримісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 19 травня 2022 року .

Головуючий :

              Судді: