П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/7923/21 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Петричкович А.І.   
Суддя-доповідач -  Сторчак В. Ю.   
20 червня 2022 року                                                                                                    м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сторчака В. Ю. 
суддів:  Граб Л.С.  Полотнянка Ю.П. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Антонінської селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Антонінської селищної ради з наступними позовними вимогами:
- визнати протиправним та скасувати рішення п`ятої позачергової сесії Антонінської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області восьмого скликання від 26.04.2021 №15 "Про відмову в затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки"; 
- зобов`язати Антонінську селищну раду Хмельницького району Хмельницької області прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер 6822781400:03:001:0041 площею 0,1435 га. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства та передати вказану земельну ділянку у приватну власність.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення 5-ї позачергової сесії Антонінської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області №15 від 26.04.2021 "Про відмову у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки".
Зобов`язано Антонінську селищну раду Хмельницького району Хмельницької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.09.2020 про затвердження технічної документації із землеустрою, з урахуваннями встановлених обставин та висновків суду у цій адміністративній справі.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати в частині відмовлених позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення про задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на протиправність дій відповідача.
Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення спору, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги позивача, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, відповідно до рішення Антонінської селищної ради №106 від 17.06.2020 надано дозвіл гр. ОСОБА_1 на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з послідуючою передачею у власність, із них: 0,20 га - 01.03. для ведення особистого селянського господарства. Адреса земельної ділянки АДРЕСА_1 . Земельна ділянка відводиться у власність із земель комунальної власності. Категорія земель-землі сільськогосподарського призначення.
За замовленням позивача виготовлено Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).
25.09.2020 ОСОБА_1 звернулася до Антонінської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області з заявою про затвердження проекту землеустрою.
Рішенням п`ятої позачергової сесії восьмого скликання Антонінської селищної ради від 26.04.2021 №15 "Про відмову в затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки" вирішено: "відмовити ОСОБА_1 у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки та наданні безоплатно у власність, кадастровий номер 6822781400:03:001:0041, площею 0,1435 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із тим, що зазначена земельна ділянка згідно витягу Архівного відділу Хмельницької РДА з рішення виконавчого комітету Великосалиської сільської ради Красилівського району Хмельницької області від 22.09.1993 року №14 «Про приватизацію земельних ділянок в сільській раді народних депутатів» надана безоплатно у приватну власність ОСОБА_2 та зазначена в заповіті як спадкове майно.".
Позивач не погодившись з рішенням відповідача від 26.04.2021 №15, звернулася до суду з даний адміністративним позовом.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково.
Так, на переконання суду, відповідач відмовив у затвердженні технічної документації з підстав, не передбачених Земельним кодексом України, адже не надав жодного належного доказу наявності таких підстав, тому рішення п`ятої позачергової сесії восьмого скликання Антонінської селищної ради від 26.04.2021 №15 "Про відмову у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки" слід скасувати.
Водночас, що стосується вимоги позивача зобов`язати Антонінську селищну раду Хмельницького району Хмельницької області прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер 6822781400:03:001:0041 площею 0,1435 га. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства та передати вказану земельну ділянку у приватну власність, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, адже суд не повинен підміняти суб`єкта владних повноважень, який може відмовити у затвердженні проекту землеустрою з підстав передбачених Земельним кодексом  України.
Тому, суд першої інстанції дійшов висновку, що належним захистом порушеного права буде повторний розгляд поданої ОСОБА_1 технічної документації з урахуванням встановлених обставин у цій справі. 
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Рішення суду щодо визнання протиправним та скасування рішення 5-ї позачергової сесії Антонінської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області №15 від 26.04.2021 "Про відмову у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки", сторонами не оскаржується, відтак колегією суддів не переглядається. 
Таким чином, враховуючи вимоги ст. 308 КАС України, апеляційному перегляду підлягає рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року в оскаржуваній позивачем частині, а саме щодо відмови в задоволенні позовних вимоги про зобов`язання Антонінську селищну раду Хмельницького району Хмельницької області прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер 6822781400:03:001:0041 площею 0,1435 га. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства та передати вказану земельну ділянку у приватну власність.
Так, на думку суду першої інстанції, належним захистом порушеного права буде повторний розгляд поданої ОСОБА_1 технічної документації з урахуванням встановлених обставин у цій справі. 
При цьому, суд звернув увагу, що відповідач повинен встановити право власності чи користування інших осіб на підставі належних доказів цього (правочини, реєстрація, інше), а у випадку відсутності цього та наявності інших підстав визначених Земельного кодексу України, затвердити проект землеустрою.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції в оскаржуваній позивачем частині, колегія суддів враховує наступне.
На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.
Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.
Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності.
Іншими словами, під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.
Виходячи із обставин цієї справи, колегія суддів враховує, що оскаржуване позивачем рішення не містить повного аналізу обставин, з`ясування яких є необхідним і важливим при розгляді питання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Зокрема щодо встановлення права власності чи користування інших осіб на підставі належних доказів щодо спірної земельної ділянки.
Такі недоліки у діяльності відповідача, окрім того, що вказують на протиправність рішення, перешкоджають суду надати оцінку дотриманню усіх передбачених нормами статті 118 Земельного кодексу України умов для прийняття рішення про надання дозволу.
Зокрема, колегія суддів враховує, що підставою відмови позивачу у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки вказано, що зазначена земельна ділянка згідно витягу Архівного відділу Хмельницької РДА з рішення виконавчого комітету Великосалиської сільської ради Красилівського району Хмельницької області від 22.09.1993 року №14 «Про приватизацію земельних ділянок в сільській раді народних депутатів» надана безоплатно у приватну власність іншій особі та зазначена в заповіті як спадкове майно". При цьому, доказів перебування в приватній власності земельної ділянки, яку бажає отримати позивач, відповідачем до суду не надано.
Таким чином, беручи до уваги наведене вище, колегія суддів зазначає, що суд не уповноважений здійснювати перевірку наявності чи відсутності усіх визначених Законом підстав у випадку, якщо відповідач цього не здійснив, оскільки у такому разі це не входить до предмету судової перевірки. А прийняття судом рішення про зобов`язання відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою, без перевірки наявності чи відсутності усіх умов необхідних для видачі дозволу, призведе до втручання в дискреційні повноваження.
Відповідно до абзацу 2 частини 4 статті 245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
За таких обставин колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню у спосіб зобов`язання відповідача повторно розглянути клопотання позивача з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Отже, враховуючи встановлені у справі обставини та правові норми, що регулюють спірні правовідносини між сторонами, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, та свідчить про те, що суд ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні. Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у справі доказам та зробив вірний висновок щодо про часткове задоволення позовних вимог.
Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий	 	 	Сторчак В. Ю.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Граб Л.С.    Полотнянко Ю.П.