Справа № 308/1312/22

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        06 липня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:
судді-доповідача - Кожух О.А.,
суддів - Джуга С.Д., Мацунича М.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження за правилами письмового провадження, без проведення судового засідання, апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Опаленик Михайло Юрійович, на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 20 квітня 2022 року (суддя Шепетко І.О., повний текст складено 21.04.2022) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

в с т а н о в и в :

У січні 2022 ОСОБА_1 звернулась з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 5000 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що між нею та ОСОБА_2 06.08.2020 укладено шлюб, який зареєстрований Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). У шлюбі в них народилась дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Подружнє життя сторін не склалось, шлюб між позивачкою та відповідачем не розірвано, проте вони проживають окремо. 
Позивачка стверджує, оскільки відповідач інших осіб на утриманні не має, є працездатним, отримує дохід, має транспортний засіб, його стан здоров`я дозволяє йому працювати, тому вважає можливим стягувати з нього аліменти в твердій грошові сумі в розмірі 5000 гривень.
Відповідач ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Карпинець І.В., надав письмові пояснення по суті справи, в яких зазначив, що готовий сплачувати аліменти щомісячно в розмірі 3000 грн.
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 20 квітня 2022 року позовну заяву задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3500 гривень щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову із 31.01.2022 до досягнення дитиною повноліття. Вирішено питання про судові витрати. Допущено негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.
Відповідачем дане рішення суду не оскаржено.
Не погоджуючись з рішенням місцевого суду, позивачка ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Опаленик М. Ю., подала апеляційну скаргу. Вважаючи вказане рішення необґрунтованим, просить рішення скасувати частково у частині визначеного розміру аліментів, стягнувши з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що визначений судом розмір аліментів є недостатнім для утримання дитини. Вказує, що відповідач ОСОБА_2 на утриманні інших осіб немає, є працездатним, отримує дохід, має транспортний засіб, його стан здоров`я дозволяє йому працювати. Крім того, зазначає, що факт збройної агресії на Україну негативно вплинув на її фінансове становище – зменшився товарообіг речей першої необхідності, збільшилась інфляція, що вплинуло на ціну товарів. Зазначає, що витрати матері на утримання дитини перевищують 10000 грн на місяць, а визначений місцевим судом розмір аліментів не покриватиме половини таких витрат. Вказує, що відповідач з моменту народження дитини самоусунувся від своїх батьківських обов`язків, участі в догляді за дитиною не бере, матеріальну допомогу не надає. 
Апеляційний суд з урахуванням принципу диспозитивності, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги – у частині визначеного розміру аліментів на утримання дитини.
Своїм правом на відзив, передбаченим ст. 178 ЦПК України, відповідач ОСОБА_2 не скористався.
Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи викладене, розгляд даної справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України).
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:  1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;  2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;  3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;  3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з частиною другою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати (ч. 3 ст. 182 СК України)
Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено у 2022 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня – 2201 гривень, з 1 грудня – 2272 гривень.
Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що сторони з 06 серпня 2020 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 06.08.2020 (а.с.10). Шлюб між сторонами не розірвано.
ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилася донька – ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 12.01.2022, згідно з яким батьком дитини є ОСОБА_2 , а матір`ю – ОСОБА_1 (а.с.11).
Після фактичного припинення шлюбних відносин дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні, відповідач проживає окремо від сім`ї, участі в утриманні дочки не бере, коштів добровільно не надає. 
Перебування батьків у шлюбі або його розірвання не впливає на обов`язок батьків утримувати дитину.
За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Відповідач у письмових поясненнях, наданих до суду першої інстанції, визнав ту обставину, що отримувані ним доходи дозволяють йому сплачувати аліменти у розмірі 3000 грн, тобто у більшому за розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 43-44).
Визначаючи до стягнення аліменти у розмірі 3500 грн на місяць, судом першої інстанції враховано вимоги ст. 182 СК України, взято до уваги те, що дитина фактично проживає з матір`ю, відповідач є особою працездатного віку, інших осіб на утриманні не має, враховано вік дитини та розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого Законом України «Про державний бюджет на 2022 рік», ту обставину, що відповідач визнав, що має можливість сплачувати аліменти у розмірі 3000 грн. 
Відповідно до ч.3 ст. 12, ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Позивачка не довела належними й допустимими доказами наявності у відповідача витрат, що перевищують його заробіток (дохід), не довела ту обставину, що відповідач має змогу сплачувати аліменти в розмірі 5000 грн. 
Саме по собі посилання позивачки на те, що у власності відповідача є автомобіль, не впливає на правильність висновків місцевого суду щодо визначеного розміру аліментів, оскільки позивачка не довела наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна, зокрема рухомого (транспортного засобу), про який зазначала, не довела витрат платника аліментів, у тому числі на придбання відповідного рухомого майна. 
Суд першої інстанції врахував усі обставини справи та стягнув аліменти у розмірі 3500 грн., що перевищує рекомендований розмір аліментів на одну дитину. Колегія суддів, зважаючи на позицію відповідача, який просив стягувати з нього аліменти у розмірі 3000 грн і не оскаржив рішення суду першої інстанції, погоджується з розміром аліментів, визначеним судом першої інстанції, та вважає, що рішення місцевого суду в такій частині є правильним.
Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що розмір аліментів на утримання дитини визначено місцевим судом з урахуванням вимог ст. 182 СК України та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості. Доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують. Судове рішення ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, у відповідності до ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - залишити без змін.
Керуючись ст.368, 369, п. 1 ч. 1 ст.374, ст.375, ст. ст.381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 20 квітня 2022 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 06 липня 2022 року.

Суддя-доповідач

Судді