ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2022 року          м.Дніпро         Справа №  908/3213/21
Центральний   апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого   судді:   Мороза В.Ф. - доповідач,
суддів: Коваль Л.А, Чередка А.Є.
секретар судового засідання Кандиба Н.В.

розглянувши апеляційну скаргу Фонду державного майна України на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 29.11.2021 (суддя Корсун В.Л.)

у справі № 908/3213/21   
за позовом: ОСОБА_1 , с. Нижня Хортиця, Запорізький район, Запорізька область
до відповідача: Акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат", м. Запоріжжя, Запорізька область
третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору:  ОСОБА_2 , м. Запоріжжя, Запорізька область
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Фонд державного майна України, м. Київ
про визнання рішення загальних зборів недійсним, -

ВСТАНОВИВ:
До Господарського суду Запорізької області звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» про визнання недійсним рішення наглядової ради АТ «ЗАлК» про скликання позачергових зборів та дистанційне їх проведення 03.11.21.
ОСОБА_2 звернулася з заявою про вступ у справу № 908/3213/21 в якості третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору у справі. Разом із вказаною заявою подано заяву про забезпечення позову за вих. б/н від 22.11.21, в якій заявник просить суд забезпечити позов шляхом: зупинення дії рішення позачергових загальних зборів АТ «ЗАлК» оформленого протоколом № 1/2021 від 03.11.21 в частині    прийняття рішення з питань за №№ 14, 15, 17, 18, … заборони органам управління АТ «ЗАлК», органам державної влади та місцевого самоврядування вчиняти певні дії та підписувати документи…, заборони державним реєстраторам будь-яких органів, … а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь - яких питань до ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань проводити реєстраційні дії відносно АТ «ЗАлК» … - до вирішення спору по суті.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 29.11.2021 заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову   у справі № 908/3213/21 задоволено частково.
Вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств, Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь-яких питань до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань проводити реєстраційні дії відносно АТ «ЗАлК» (ідентифікаційний код 00194122) щодо внесення змін до відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань відносно вказаної юридичної особи (у т.ч. щодо зміни членів виконавчого органу Підприємства, зокрема директора чи виконуючого його обов`язки) - до моменту скасування заходів забезпечення позову визначеного ст. 145 ГПК України.
В іншій частині заяви про забезпечення позову відмовлено.
Фондом державного майна України подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 29.11.2021 по справі №908/3213/21   та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені заяви про забезпечення позову.
В обґрунтування поданої скарги апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм процесуального права.
Наголошує, що господарський суд залишив поза увагою той факт, що за даними реєстру корпоративних прав держави Акціонерне товариство «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» є підприємством державного сектору економіки і контрольний пакет акцій підприємства у розмірі 68,01% акцій належить державі в особі Фонду державного майна України.
За твердженням скаржника, суд в оскаржуваній ухвалі не зазначив очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі, окрім загальних посилань навіть не на норми чинного законодавства, а на факт проведення позачергових загальних зборів акціонерів АТ «ЗАлК» 03.11.21, оформленого протоколом № 1/2021 від 03.11.2021.
Апелянт зауважує, що в оскаржуваній ухвалі про забезпечення позову не зазначено в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, не було оцінено складність вчинення цих дій та не встановлено, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.
Крім того, звертає увагу, що Господарський суд Запорізької області не надав оцінку запобіганню порушення у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №908/3213/21 передано для розгляду колегії у складі: головуючого судді Мороза В.Ф., суддів: Коваль Л.А., Чередка А.Є.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку з перебування на лікарняному судді Чередка А.Є., для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі №908/3213/21, визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Мороза В.Ф., суддів: Коваль Л.А., Кузнецова В.О.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.02.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою       Фонду державного майна України на ухвалу господарського суду Запорізької області від 29.11.2021 у справі №908/3213/21, розгляд апеляційної скарги призначено у судовому засіданні з викликом сторін на 09.03.2022р. о 15 год. 00 хв.
Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, у зв`язку з усуненням обставин, які обумовили здійснення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, а саме виходом на роботу судді Чередка А.Є, справу № 908/3213/21 передано колегії у складі головуючого судді Мороза В.Ф. суддів: Чередка А.Є., Коваль Л.А.
Судове засідання, призначене на 09.03.2022 не відбулося.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.04.2022 розгляд справи №908/3213/21 призначено на 27.04.2022 о 14:00 год.                                                                                  
Акціонерним товариством "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" до суду надано заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції із забезпеченням її проведення у Ленінському районному суді міста Запоріжжя.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.04.2022 заяву Акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції із забезпеченням її проведення в Ленінському районному суді міста Запоріжжя задоволено. Ухвалено судове засідання у справі № 908/3213/21 провести в режимі відеоконференції. Доручено Ленінському районному суді міста Запоріжжя забезпечити проведення відеоконференції за участю представника відповідача з Центральним апеляційним господарським судом 27.04.2022 о 14:00 год. Зобов`язано представника АТ "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" з`явитися до Ленінського районного суду міста Запоріжжя (м.Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд.1/2), для проведення судового засідання в режимі відеоконференції 27.04.2022 о 14:00 год.    
Від Фонду державного майна України надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.04.2022 ухвалено судове засідання у справі, призначене на 27.04.2022 о 14:00 год. провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із забезпеченням її проведення для Фонду державного майна України з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку "EasyCon" (https://vkz.court.gov.ua/).
27.04.2022 до Центрального апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить, серед іншого, заходи забезпечення позову, що прийняті за заявою третьої особи, скасувати. Із змісту відзиву вбачається, що позивач визнає доводи апеляційної скарги та не заперечує проти її задоволення.
У судовому засіданні 27.04.2022 колегія суддів оголосила про відкладення судового засідання на 23.05.2022 на 14:00 год.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.04.2022 повідомлено учасників справи про судове засідання у справі, яке відбудеться 23.05.2022 р. о 14:00 год.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.05.2022 доручено Господарському суду Запорізької області надіслати на адресу Центрального апеляційного господарського суду копії матеріалів справи, у тому числі позовної заяви ОСОБА_1 , Статуту Акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат", Рішення наглядової ради Акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" про скликання позачергових зборів та дистанційне їх проведення 03.11.21, Рішення позачергових загальних зборів Акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат", оформлене протоколом №1/2021 від 03.11.2021, а також процесуальні документи Господарського суду Запорізької області, у тому числі якими вирішено питання про прийняття позовної заяви ОСОБА_2 до розгляду та визначення її процесуального статусу у справі №908/3213/21.
16.05.2022 на адресу Центрального апеляційного господарського суду надійшли запитувані у Господарського суду Запорізької області документи.
17.05.2022 до Центрального апеляційного господарського суду від позивача надійшла заява, в якій вона просить заходи забезпечення позову, що прийняті за заявою третьої особи, скасувати, апеляційну скаргу розглядати без участі її уповноваженого представника. По тексту самої заяви вбачається, що позивач визнає доводи апеляційної скарги та не заперечує проти її задоволення.
Від Фонду державного майна України надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.05.2022 ухвалено судове засідання у справі, призначене на 23.05.2022 о 14:00 год. провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із забезпеченням її проведення для Фонду державного майна України з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку "EasyCon" (https://vkz.court.gov.ua/).
Акціонерним товариством "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" до суду надано заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції із забезпеченням її проведення у Ленінському районному суді міста Запоріжжя.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.05.2022 заяву Акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат"    про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції із забезпеченням її проведення в Ленінському районному суді міста Запоріжжя задоволено. Ухвалено судове засідання у справі № 908/3213/21 провести в режимі відеоконференції. Доручено Ленінському районному суді міста Запоріжжя забезпечити проведення відеоконференції за участю представника відповідача з Центральним апеляційним господарським судом 23.05.2022 о 14:00 год. Зобов`язано представника АТ "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" з`явитися до Ленінського районного суду міста Запоріжжя (м.Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд.1/2), для проведення судового засідання в режимі відеоконференції 23.05.2022 о 14:00 год.    
Представником ОСОБА_2 до суду надано клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції із забезпеченням її проведення у Ленінському районному суді міста Запоріжжя.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.05.2022 клопотання ОСОБА_2 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції із забезпеченням її проведення в Ленінському районному суді міста Запоріжжя задоволено. Ухвалено судове засідання у справі № 908/3213/21 провести в режимі відеоконференції. Доручено Ленінському районному суді міста Запоріжжя забезпечити проведення відеоконференції за участю представника ОСОБА_2 з Центральним апеляційним господарським судом 23.05.2022 о 14:00 год. Зобов`язано представника ОСОБА_2 з`явитися до Ленінського районного суду міста Запоріжжя (м.Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд.1/2), для проведення судового засідання в режимі відеоконференції 23.05.2022 о 14:00 год.
В судовому засіданні 23.05.2022 приймали участь представники відповідача та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору в режимі відеоконференції з Ленінським районним судом м. Запоріжжя.
Позивач, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, уповноваженого представника не направив.
Представник апелянта вийшов на зв`язок   з ЦАГС у режимі відеоконференції без підключення свого мікрофона. 
З даного приводу колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що ч. 1 ст. 9 Конституції України встановлено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 p. і набула чинності в Україні 11 вересня 1997 p.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» №3477-IV від 23.02.2006 визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
За приписами ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі.
У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh v.Russia" від 24.07.2003 року, "Svitlana Naumenko v. Ukraine" від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.
«Розумність» строку визначається окремо для кожної справи. Для цього враховують її складність та обсяг, поведінку учасників судового процесу, час, необхідний для проведення відповідної експертизи (наприклад, рішення Суду у справі «G. B. проти Франції»), тощо. Отже, поняття «розумний строк» є оціночним, суб`єктивним фактором, що унеможливлює визначення конкретних строків судового розгляду справи, тому потребує нормативного встановлення.
Точкою відліку часу розгляду цивільної справи протягом розумного строку умовно можна вважати момент подання позовної заяви до суду.
Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").
Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Відповідно до ч. 11 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.
Велика Палата Верховного Суду в свої постанові від 28.10.2021 у справі № 11-250сап21 акцентувала увагу на тому, що ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі «Цихановський проти України»  (Tsykhanovsky v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Суд нагадує, що він зазвичай визнає порушення пункту 1 статті 6 Конвенції у справах, які порушують питання, подібні до тих, що порушуються у цій справі. Аналогічну позицію висловлено у рішеннях ЄСПЛ «Смірнова проти України» (Smirnov v. Ukraine, Application N 36655/02), «Карнаушенко проти України» (Karnaushenko v. Ukraine, Application N 23853/02).
Як відзначив Верховний Суд у постанові від 12.03.2019 року у справі №910/12842/17 Відповідач, як учасник судового процесу, не позбавлений права і можливості забезпечити участь у судовому засіданні будь-якого іншого представника, якому доручити виконання функцій щодо представництва інтересів у суді. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
В свою чергу, Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 року у справі № 361/8331/18 зробив правовий висновок, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.
Таким чином, згідно усталеної судової практики та позиції ЄСПЛ відкладення розгляду справи можливе з об`єктивних причин, як-то неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні чи недостатність матеріалів для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення; при цьому не повинні створюватися в зайвий раз передумови для порушення процесуальних строків розгляду справи.
Частиною 12 ст. 270 ГПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
А пунктом 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки. 
Враховуючи те, що суд не визнавав обов`язковою явку учасників справи, а в матеріалах справи наявні докази належного їх повідомлення про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, зважаючи на необхідність дотримання розумних строків розгляду справи та заяву позивача про розгляд справи без участі його уповноваженого представника, сприяння судом у наданні учасникам судового процесу достатнього часу для належної підготовки своєї позиції та її висловлення у поданих процесуальних документах, забезпечення їх права приймати участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції через свого уповноваженого представника, яке здійснюється ними на власний розсуд і яким апелянт у даній справі належним чином не скористався, констатуючи достатність матеріалів для апеляційного перегляду справи, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами та без участі представників позивача та апелянта.
Представник відповідача в судовому засіданні 23.05.2022 надав свої пояснення щодо вимог апеляційної скарги, вважав її необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, просив оскаржувану ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Представник третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив її залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Судове засідання 23.05.2022 у режимі відеоконференції відбулося, але без пояснень апелянта, що зафіксувала комісія у складі керівника апарату суду Нурулаєвої Г.Ю. (голова), членів комісії: головного спеціаліста відділу забезпечення судового процесу, інформаційних технологій та технічного захисту Гусєва С.В., секретаря судового засідання Кандиби Н.В. у відповідному Акті «Щодо відсутності можливості проведення судового засідання в режимі відеоконференції» від 23.05.2022.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.05.2022 залучено Фонд державного майна України до участі у справі № 908/3213/21 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.
Апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення представників відповідача та третьої особи із самостійними позовними вимогами, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши повноту та об`єктивність встановлених обставин і висновки місцевого господарського суду, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, до Господарського суду Запорізької області звернулась ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) з позовною заявою до акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» (надалі - АТ «ЗАлК») про визнання рішення наглядової ради АТ «ЗАлК» про скликання позачергових зборів та дистанційне їх проведення 03.11.21 недійсним.
Ухвалою від 09.11.21 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/3213/21, підготовче засідання призначено на 08.12.21 о/об 11 год. 30 хв.
23.11.21 до господарського суду надійшла заява за вих. б/н від 22.11.21 ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ) про вступ у справу № 908/3213/21 в якості третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору у справі. 
Разом із вказаною заявою надійшла її заява про забезпечення позову за вих. б/н від 22.11.21, в якій заявник (ця) просила суд вжити заходів забезпечення позову до вирішення спору по суті  шляхом:
- зупинення дії рішення позачергових загальних зборів АТ «ЗАлК» оформленого протоколом № 1/2021 від 03.11.21 в частині прийняття рішення з питання № 14 «Обрання членів Наглядової ради Товариства»;
- зупинення дії рішення позачергових загальних зборів АТ «ЗАлК» оформленого протоколом № 1/2021 від 03.11.21 в частині прийняття рішення з питання № 15 «Затвердження умов цивільно-правових умов договорів, що укладатимуться з членами Наглядової ради Товариства. Обрання особи, яка уповноважується на підписання договорів з членами Наглядової ради Товариства»;
- зупинення дії рішення позачергових загальних зборів АТ «ЗАлК» оформленого протоколом № 1/2021 від 03.11.21 в частині прийняття рішення з питання № 17 «Внесення змін до Положення поро винагороду членів Наглядової ради Товариства шляхом викладення його в новій редакції»;
- зупинення дії рішення позачергових загальних зборів АТ «ЗАлК» оформленого протоколом № 1/2021 від 03.11.21 в частині прийняття рішення з питання № 18 «Внесення змін до положення про припинення формування Наглядової ради Товариства шляхом викладення його в новій редакції»;
- заборони органам управління АТ «ЗАлК», зокрема, але не виключно - дирекції, Наглядовій раді, Фонду державного майна України, представникам за довіреністю або які діють в інший спосіб - приймати будь-які рішення та підписувати на їх виконання будь-які документи щодо припинення повноважень/обов`язків, відсторонення від виконання повноважень/обов`язків, зупинення повноважень/обов`язків генерального директора та/або виконуючого обов`язки генерального директора та/або дирекції та вчиняти будь-які дії спрямовані на розірвання контрактів з членом дирекції, виконуючим обов`язки генерального директора та членами дирекції АТ «ЗАлК»;
- заборони органам управління АТ «ЗАлК», зокрема (але не виключно) - дирекції, Наглядовій раді, Фонду державного майна України, представникам за довіреністю або які діють в інший спосіб - укладати, підписувати контракти чи то інші документи з особами, які обрані кандидатами та/або призначені на посаду генерального директора/виконуючого обов`язки генерального директора/т.в.о генерального директора АТ «ЗАлК»;
- заборони органам державної влади та місцевого самоврядування вчинення дій та підписання будь-яких документів направлених на погодження кандидатури на посаду генерального директора/виконуючого обов`язки генерального директора/тимчасово виконуючого обов`язки генерального директора АТ «ЗАлК»;
- заборони державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств, Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь-яких питань до ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, проводити реєстраційні дії відносно АТ «ЗАлК» щодо внесення змін до відомостей (у т.ч. щодо зміни членів виконавчого органу Підприємства, зокрема директора чи виконуючого його обов`язки, підписантів, членів дирекції і т.д.).
В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_2 вказувала, що вона володіє 3000 штук простих акцій АТ «ЗАлК» статутного капіталу вказаного товариства. У зв`язку з тим, що 03.11.21 було незаконно, на її думку, проведено позачергові загальні збори акціонерів АТ «ЗАлК», вона звернулась до господарського суду із заявою (позовною заявою), в якій викладено вимоги про визнання рішення позачергових загальних зборів АТ «ЗАлК», оформленого протоколом №1/2021 від 03.11.021, недійсним. Посилаючись на рішення господарського суду Запорізької області від 19.05.21 у справі № 908/886/21 заявниця зазначила, що згідно вказаного рішення суду Наглядова рада на АТ «ЗАлК» взагалі відсутня з 01.11.18, рішення Наглядової ради про скликання позачергових загальних зборів АТ «ЗАлК» та дистанційне їх проведення 03.11.21 є недійсним, а дії Наглядової ради незаконними та такими, що порушують її права. 
Вважає, що вказане оспорюване у цій справі рішення позачергових загальних зборів АТ «ЗАлК» оформлене протоколом №1/2021 від 03.11.21 є незаконним та фактично направленим на рейдерський захват Товариства, а відтак таким, що підлягає визнанню судом недійсним. 
Також, посилаючись на ст.ст. 136, 137 ГПК України, з огляду на ситуацію, що склалася, гадає, що невжиття судом заходів забезпечення позову призведе до наслідків, за результатами яких можуть бути грубо порушені її законні права та інтереси як акціонера АТ «ЗАлК», за захистом яких вона і звернулась до господарського суду, та, відповідно, призведе до неможливості ефективного їх поновлення. 
Стверджує, що в даному разі, ефективними і достатніми заходами забезпечення позову, які належить застосувати, є зупинення дії рішення позачергових загальних зборів АТ «ЗАлК» оформленого протоколом №1/2021 від 03.11.021 та вчинення дій, пов`язаних з його реалізацією в сфері управління товариством,    а саме шляхом, прямо вказаним в прохальній частині заяви про забезпечення позову. 
Зазначає, що задоволення судом її заяви про забезпечення позову не призведе до фактичного вирішення спору по суті. В той же час, якщо за результатом розгляду позовної заяви рішення будуть визнані недійсними - повноцінне відновлення порушеного права позивача буде неможливим, з огляду на вчинення безповоротних дій на підставі оскаржуваних наразі рішень.
Розглянувши заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову від 22.11.21 за вих.№ б/н у цій справі, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для її часткового задоволення (в частині викладеній в п. 8 прохальної частини заяви в редакції, з урахуванням корегування судом коректності заявленої вимоги про забезпечення позову у відповідній частині).
Задовольняючи заяву суд керувався наступними критеріями: 
- обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності вимог щодо забезпечення позову, адекватності заходу до забезпечення позову, що застосовується судом;
- співмірність заявлених ОСОБА_2 вимог з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачеві та іншим особам вчиняти певні дії;
- необхідність забезпечення збалансованості інтересів сторін, інших учасників процесу;
- відсутність порушень у зв`язку із вжиттям запропонованих заявником заходів забезпечення позову прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (зокрема в частині забезпечення позову шляхом заборони Фонду державного майна України чи представникам за їх довіреністю укладати, підписувати контракти чи то інші документи; органам державної влади і місцевого самоврядування вчиняти дії та підписувати будь-які документи направлені на погодження кандидатур на посаду ген директора чи виконуючого його обов`язки);
- підтвердження факту проведення позачергових загальних зборів акціонерів АТ «ЗАлК» 03.11.21 станом на час постановлення цієї ухвали (на яких у т.ч. припинено повноваження членів Наглядової ради минулого у повному складі та обрано нових членів Наглядової ради вказаного акціонерного товариства),    
- наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову,
- доведеність обставин щодо ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів (відносно можливого внесення змін до ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань уповноваженими на те чинним законодавством особами проводити реєстраційні дії по внесенню змін до відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань відносно АТ «ЗАлК»);
а також прийняв до уваги те, що доводи заявника щодо порушення вимог чинного законодавства України при процедурі скликання та проведення позачергових загальних зборів акціонерів АТ «ЗАлК» 03.11.21    мають оціночний характер та підлягають з`ясуванню, оцінці та доведенню під час вирішення спору по суті (і вказане не свідчить про те, що не вжиття запропонованих заходів забезпечення позову викладених в пунктах 1-7 прохальної частини заяви може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист/поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду).
Натомість в іншій частині заяви щодо забезпечення позову (з питань викладених в пунктах за №№ 1-7 прохальної частини заяви про забезпечення позову), суд дійшов висновку, що заявником не обґрунтовано та не доведено належними та допустимими доказами наявності правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову у вказаній (них) частині (нах). 
Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Апелянт оскаржує ухвалу Господарського суду Запорізької області від 29.11.2021 у справі № 908/3213/21 лише в частині задоволення заяви про забезпечення позову, а відтак апеляційне провадження здійснюється в межах вимог апеляційної скарги і апеляційним судом не перевіряється законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в іншій частині.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам та доводам апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає наступне. 
Згідно позовної заяви ОСОБА_1 предметом оскарження у даній справі є рішення наглядової ради АТ «ЗАлК» про скликання позачергових зборів та дистанційне їх проведення 03.11.21.
В той же час, ОСОБА_2 звернулася із заявою про вступ у справу в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, подавши відповідну заяву та одночасно з нею позов про визнання недійсним рішення позачергових загальних зборів Акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат", оформленого протоколом №1/2021 від 03.11.2021.
Так, ухвалою Господарського суду Запорізької області від 29.11.21 судом позовну заяву ОСОБА_2 за вих. від 22.11.21 залишено без руху. Надано ОСОБА_2 строк для усунення недоліків позовної заяви - 5 днів від дня одержання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху та встановлено ОСОБА_2 спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду заяви про усунення недоліків, в якій потрібно було обґрунтувати яке відношення має оспорюване ОСОБА_2 (як третьою особою із самостійними вимогами) у позовній заяві від 22.11.21 рішення позачергових зборів акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» оформлене протоколом від 03.11.21 № 1/2021 до оспорюваного ОСОБА_1 у справі № 908/3213/21 рішення Наглядової ради акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» про скликання позачергових зборів акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» та чи відповідає предмет спору викладений в її заяві предмету спору викладеному у позовній заяві ОСОБА_3 в розумінні вимог ч. 5 ст. 49 та ч. 2 ст. 180 ГПК України.
16.12.21 до суду надійшла заява за вих. від 13.12.21 про усунення недоліків позовної заяви, в якій ОСОБА_2 усунула недоліки викладені в ухвалі суду від 29.11.21 та просить суд залучити до участі у справі № 908/3213/21 ОСОБА_2 - акціонера АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги. 
Ухвалою від 29.12.21 судом залучено до участі у справі № 908/3213/21, в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), об`єднано вимоги третьої особи, яка заявляє самостійні вимог на предмет спору ОСОБА_2 за вих. від 22.11.21 в одне провадження з первісним позовом у справі № 908/3213/21, та призначено підготовче судове засідання на 10.01.22.
Разом з тим, ухвалою Господарського суду Запорізької області від 29.11.2021 заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі № 908/3213/21 було задоволено частково та вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств, Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь-яких питань до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань проводити реєстраційні дії відносно АТ «ЗАлК» (ідентифікаційний код 00194122) щодо внесення змін до відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань відносно вказаної юридичної особи (у т.ч. щодо зміни членів виконавчого органу Підприємства, зокрема директора чи виконуючого його обов`язки) - до моменту скасування заходів забезпечення позову визначеного ст. 145 ГПК України.
Таким чином, судом першої інстанції вирішено питання про забезпечення позову до вирішення питання про залучення ОСОБА_2 до участі у справі № 908/3213/21, в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору та прийняття її позовної заяви до розгляду.
Тобто, судом вирішено питання про забезпечення позову особи, яка не набула статусу учасника справи в порядку, встановленому ГПК України.
Слід зауважити, що ч. 1 ст. 136 ГПК України приписує, що господарський суд має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову саме за заявою учасника справи.
А згідно ч. 2 цієї статті забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.
При цьому відповідно до ч. 1 ст. 138 ГПК України заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.
Колегія суддів наголошує, що заявник ( ОСОБА_2 ) не просила суд вжити заходів забезпечення позову до вирішення питання про прийняття її позовної заяви до розгляду, про що свідчить зміст її заяви.
Усе вищенаведене було залишено поза увагою суду першої інстанції, в результаті чого допущено порушення відповідних норм процесуального права. 
Апеляційний суд також наголошує, що згідно ч. 1 ст. 139 ГПК України, заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.
Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше 2 днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи  (ч. 1 ст. 140 ГПК України). У виняткових випадках (ч. 4 вказаної статті), коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом осіб. 
Так, матеріали справи свідчать, що на підставі оспорюваного рішення позачергових загальних зборів акціонерів АТ «ЗАлК» від 03.11.21, яке оформлено протоколом за № 1/2021, збори вирішили:
- з 1 питання порядку денного «Затвердження річного звіту Товариства за 2018 р., у т.ч. звіту Наглядової ради Товариства про роботу у 2018 р.» - прийняти до відома річний звіт Товариства за 2018 рік;    
- з 2 питання порядку денного «Затвердження річного звіту Товариства за 2019 р., у т.ч. звіту Наглядової ради Товариства про роботу у 2019 р.» - прийняти до відома річний звіт Товариства за 2019 рік;    
- з 3 питання порядку денного «Затвердження річного звіту Товариства за 2020 р., у т.ч. звіту Наглядової ради Товариства про роботу у 2020 р.» - прийняти до відома річний звіт Товариства за 2020 рік;    
- з 4 питання порядку денного «Прийняття рішення за наслідками розгляду звітів    Наглядової ради та Виконавчого органу про результати фінансово-господарської діяльності Товариства у 2018, 2019 та 2020 роках. Затвердження заходів за результатами розгляду звітів Наглядової ради» - визнати роботу Наглядової ради задовільною та такою, що відповідає інтересам    Товариства. За наслідками розгляду звітів Наглядової ради Товариства затвердити такі заходи, а саме - продовжити активну діяльність щодо виконання чітких цілей, встановлених для товариства та подальшого впровадження заходів щодо підвищення рівня корпоративного управління у Товаристві. Визнати роботу Виконавчого органу Товариства про результати фінансово-господарської діяльності Товариства у 2018, 2019 та 2020 роках незадовільною;    
- з 5 питання порядку денного «Розгляд висновків зовнішнього (незалежного) аудитора за 2018 та 2019 роки, затвердження заходів за результатами їх розгляду» - взяти до відома висновки зовнішнього (незалежного) аудиту фінансової звітності Товариства за 2018 та 2019 роки та доручити керівнику Виконавчого органу Товариства вжити заходів щодо виконання рекомендацій наданих зовнішнім (незалежним) аудитором;    
- з 6 питання порядку денного «Розподіл прибутку і збитків Товариства отриманих за результатами діяльності Товариства у 2018 р., в т.ч. затвердження розміру річних дивідендів, з урахуванням вимог передбачених законодавством, відповідно до результатів фінансово-господарської діяльності Товариства у 2018 р.» - визначити, що збитки, отримані Товариством у 2018 р., будуть покриті за рахунок прибутків, отриманих товариством у майбутніх роках;    
- з 7 питання порядку денного «Розподіл прибутку і збитків Товариства отриманих за результатами діяльності Товариства у 2019 р., в т.ч. затвердження розміру річних дивідендів, з урахуванням вимог передбачених законодавством, відповідно до результатів фінансово-господарської діяльності Товариства у 2019 р.» - визначити, що збитки, отримані Товариством у 2019 р. будуть покриті за рахунок прибутків, отриманих товариством у майбутніх роках;    
- з 8 питання порядку денного «Розподіл прибутку і збитків Товариства отриманих за результатами діяльності Товариства у 2020 р., в т.ч. затвердження розміру річних дивідендів, з урахуванням вимог передбачених законодавством, відповідно до результатів фінансово-господарської діяльності Товариства у 2020 р.» - визначити, що збитки, отримані Товариством у 2020 р. будуть покриті за рахунок прибутків, отриманих товариством у майбутніх роках;    
- з 9 питання порядку денного «Визначення основних напрямків діяльності Товариства на 2021 рік» - затвердити основні напрямки діяльності Товариства на 2021 рік; 
- з 10 питання порядку денного «Встановлення чітких цілей діяльності Товариства на 2022 рік» - встановити такі чіткі цілі діяльності Товариства на 2022 рік: провадження товариством ринкової діяльності, забезпечення прибутковості та ефективного нарощування темпів господарської діяльності;    
- з 11 питання порядку денного «Про обрання зовнішнього аудитора (аудиторської фірми товариства)» - уповноважити наглядову раду Товариства на обрання зовнішнього аудитора (аудиторської фірми) Товариства та затвердження умов договору, що укладатиметься з ним, для проведення аудиту фінансової діяльності Товариства за 2020-2021 роки. Доручити керівнику Виконавчого органу Товариства забезпечити відбір зовнішнього (незалежного) аудитора відповідно до вимог законодавства України;    
- з 12 питання порядку денного «Про затвердження Положення про Наглядову раду Товариства» - затвердити Положення про Наглядову раду Товариства;    
- з 13 питання порядку денного «Прийняття рішення про припинення повноважень Голови та членів Наглядової ради Товариства» - припинити повноваження Наглядової ради Товариства у повному складі;    
- з 14 питання порядку денного «Обрання членів Наглядової ради Товариства» - обрати членами Наглядової ради Товариства ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ;    
- з 15 питання порядку денного «Затвердження умов цивільно-правових договорів, що укладатимуться з членами Наглядової ради Товариства. Обрання особи, яка уповноважується на підписання договорів з членами Наглядової ради Товариства» - затвердити умови цивільно-правових договорів, що укладатимуться з членами Наглядової ради Товариства та встановити наведений в них розмір винагороди членам Наглядової ради Товариства. Надати керівнику Виконавчого органу Товариства повноваження на підписання цивільно-правових договорів, які укладатимуться з членами Наглядової ради Товариства;    
- з 16 питання порядку денного «Щодо доцільності внесення змін до Положення про винагороду членів Наглядової ради Товариства» - визначити доцільним внесення змін до Положення про винагороду членів Наглядової ради Товариства;    
- з 17 питання порядку денного «Внесення змін до Положення про винагороду членів Наглядової ради Товариства шляхом викладення його в новій редакції» - внести зміни до Положення про винагороду членів Наглядової ради Товариства шляхом викладення його в новій редакції;    
- з 18 питання порядку денного «Внесення змін до Положення про принципи формування Наглядової ради Товариства шляхом викладення його в новій редакції» - внести    зміни до Положення про принципи формування Наглядової ради Товариства шляхом викладення його в новій редакції;    
- з 19 питання порядку денного «Затвердження звітів про винагороду членів Наглядової ради Товариства за 2018, 2019 та 2020 роки» - затвердити звіти про винагороду членів Наглядової ради Товариства за 2018, 2019 та 2020 роки. 
Як вже було зазначено, заява ОСОБА_2 про забезпечення позову обґрунтовувалася серед іншого тим, що заявниця володіє 3000 штук простих акцій АТ «ЗАлК» статутного капіталу вказаного товариства. У зв`язку з тим, що 03.11.21 було незаконно, на її думку, проведено позачергові загальні збори акціонерів АТ «ЗАлК», вона подала до господарського суду заяву (позовну заяву), в якій викладено вимоги про визнання рішення позачергових загальних зборів АТ «ЗАлК», оформлене протоколом №1/2021 від 03.11.021 недійсним. При цьому посилаючись на ст. ст. 136, 137 ГПК України, вона зазначила, що невжиття судом заходів забезпечення позову призведе до наслідків, за результатами яких можуть бути грубо порушені її законні права та інтереси як акціонера АТ «ЗАлК», за захистом яких вона і звернулась, та, відповідно, призведе до неможливості ефективного їх поновлення.
Колегія суддів звертає увагу, що з урахуванням долі участі ОСОБА_2 в АТ «ЗАлК», а саме володіння 3000 штук простих акцій, що становить 0,0006% розміру статутного капіталу Товариства, суд першої інстанції, вирішуючи питання про забезпечення позову, мав пересвідчитися у адекватності та співрозмірності застосовуваних заходів забезпечення та їх рівень впливу на діяльність Товариства та інтереси інших акціонерів, чого в даному випадку зроблено не було.
Частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.
Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову (ч. 3 ст. 137 ГПК України).
У ч. 9 ст. 137 ГПК України закріплено, що суд, який вирішує спір про право власності на акції (частки, паї) товариства, права акціонера (учасника), реалізація яких залежить від відносної вартості акцій (розміру частки) в статутному капіталі товариства, може постановити ухвалу про забезпечення позову шляхом встановлення заборони на внесення змін до статуту цього товариства щодо розміру статутного капіталу.
Відповідно до п.п. 1, 3 та 4 ч. 5 ст. 137 ГПК України не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони: проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору; участі (реєстрації для участі) або неучасті акціонерів або учасників у загальних зборах товариства, визначення правомочності загальних зборів акціонерів або учасників господарського товариства; здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.
Заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Зокрема, крім випадків, передбачених частиною дев`ятою цієї статті, заборона вчиняти дії має стосуватися лише акцій або корпоративних прав, безпосередньо пов`язаних з предметом спору (ч. 10 ст. 137 ГПК України).
Слід зауважити, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову. 
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12.02.2020 у справі №381/4019/18 зазначила, що під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.
Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи не поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. 
Адекватність заходу щодо забезпечення позову, який застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. 
Заходи щодо забезпечення позову повинні бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів щодо забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Саме на оцінці цих обставинах неодноразово акцентував Верховний Суд, переглядаючи рішення судів попередніх інстанцій, пов`язаних із забезпеченням позовів у корпоративних спорах (правові висновки, наведені в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.03.2020 у справі № 910/7338/19, від 24.06.2020 у справі № 902/1051/19, від 11.08.2020 у справі № 911/3136/19, від 26.08.2020 у справі № 907/73/19, від 19.10.2020 у справі № 915/373/20). 
В свою чергу, Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18 зазначив, що у  разі звернення позивача до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.
Подібні правові позиції викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.02.2019 у справі № 924/790/18, від 21.02.2020 у справі № 910/9498/19, від 25.02.2020 у справі № 924/789/18, від 12.03.2020 у справі № 916/3479/19, від 18.03.2020 у справі № 904/2641/19, від 24.06.2020 у справі № 902/1051/19, від 07.09.2020 у справі № 904/1766/20, від 09.09.2020 у справі № 906/1336/19, від 16.11.2020 у справі № 910/7596/20.
Колегія суддів зауважує, що заявником не наведено підставних доводів щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності вимог щодо забезпечення позову, адекватності заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, як і не доведено обставин щодо ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, оскільки твердження в цій частині зводяться до необґрунтованих припущень. 
При цьому задовольняючи частково заяву ОСОБА_2  про забезпечення позову та вживаючи відповідних заходів забезпечення позову, суд першої інстанції обмежився лише наданням оцінки обґрунтованості заявлених заходів забезпечення позову та не дослідив інших умов, необхідних для вжиття відповідних заходів забезпечення позову. Зокрема, суд не надав належної оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, тим самим дійшов помилкових висновків, що заявлені позивачем заходи забезпечення позову (в разі їх вжиття судом), не будуть мати вплив на права та охоронювані інтереси інших учасників справі або навіть осіб, які не є учасниками цього судового процесу, а також не дослідив співмірності заявлених заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, тобто не оцінив обставин щодо негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів.
Наведене свідчить про неврахування судом висновків Верховного Суду щодо застосування п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України, викладених у постановах від 15.01.2019 у справі № 915/870/18, від 05.09.2019 у справі № 911/527/19, від 16.10.2019 у справі № 911/1530/19, від 25.09.2020 у справі № 925/77/20.
          Крім того, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви (правова позиція Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.01.2020 у справі № 922/2163/17).
          Апеляційний суд зауважує, що доказів існування у відповідача наміру вчинити дії, спрямовані на ухилення від виконання судового рішення, заявником не надано, як і не зазначено в який саме спосіб може бути здійснено такі дії.
          Поміж іншого, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в постанові від 26.02.2020 у справі № 921/629/19 наголосив на тому, що для вирішення питання про наявність правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову та вжиття відповідних заходів має значення правильне визначення предмета спору.
          В даному випадку, заборона на вчинення дій щодо внесення змін до відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань відносно АТ «ЗАлК» щодо зміни членів виконавчого органу Підприємства, зокрема директора чи виконуючого його обов`язки, в цій частині взагалі не стосується предмету спору, так як оспорюваним рішенням позачергових загальних зборів акціонерів АТ «ЗАлК» від 03.11.21, яке оформлено протоколом за № 1/2021, зборами не розглядалось та не вирішувалось питання зміни директора АТ «ЗАлК» чи виконуючого його обов`язки, адже дане питання навіть не було у порядку денному.
Слід наголосити, що на необхідності дослідження питання про відповідність заявлених заходів забезпечення позову предмету спору також акцентував увагу Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в постанові від 11.08.2020 у справі №911/3136/19. Зокрема, колегія суддів зазначила, що задовольняючи вимогу про забезпечення позову шляхом заборони проведення державної реєстрації зміни виконавчого органу - генерального директора, місцевий суд не врахував, що відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» питання про обрання та припинення повноважень голови і членів виконавчого органу належить до компетенції наглядової ради товариства.
Отже, заявник не надав доказів того, що питання зміни директора вирішувалося на загальних зборах АТ, рішення яких він оскаржує до суду, а тому заявлені заходи забезпечення позову в зазначеній частині не стосуються предмета спору і безпідставно застосовані судом першої інстанції.
Апеляційний суд зважає також й на те, що вирішуючи питання щодо ефективності обраного позивачем способу захисту, суди мають враховувати баланс інтересів усіх учасників і самого товариства, уникати зайвого втручання в питання діяльності товариства, що регулюються виключно рішеннями відповідних органів товариства (зокрема, загальних зборів учасників товариства), надавати оцінку добросовісності інших учасників, права яких у разі задоволення позовних вимог можуть бути порушені.
На цьому неодноразово наголошували Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах від 08.10.2019 у справі № 916/2084/17, від 22.10.2019 у справі № 923/876/16, від 03.12.2019 у справі № 904/10956/16; Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в постановах від 12.02.2020 у справі № 916/1253/19, від 27.05.2020 у справі №927/813/19, від 04.08.2020 у справі № 910/10764/19, від 23.12.2020 у справі № 926/4729/16.
Колегія суддів зауважує, що згадані правові висновки Верховного Суду можуть бути використані й при вирішенні питання щодо вжиття заходів забезпечення позову, а саме в тій мірі та обсязі, щоб застосовані заходи не були прямим втручанням у внутрішню та господарську діяльність юридичної особи, з огляду на що, є необхідною перевірка доцільності обраних позивачем способів забезпечення позову та їх співвідношення до заявлених позовних вимог, а також відповідності приписам процесуального закону.
Зміна членів виконавчого органу АТ «ЗАлК» належить до питань діяльності товариства, вирішення яких в судовому порядку буде розцінюватися як втручання суду у господарську діяльність товариства, зокрема у виключну компетенцію загальних зборів учасників товариства, та призведе до порушення судом одного із загальних принципів господарювання, визначених у статті 6 ГК України, щодо заборони незаконного втручання органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у господарські відносини.
Відтак, встановлені обставини дають підстави для висновку, що вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову не відповідають процесуальним нормам, що регулюють спірні правовідносини, зокрема, вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, доведеності обставин щодо ймовірності ускладнення виконання рішення суду та ефективного захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів ОСОБА_2 (як одного із акціонерів) в разі невжиття таких заходів. 
Згідно з ч.ч. 1, 2, 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, ухвала Господарського суду Запорізької області від 29.11.2021 у справі № 908/3213/21 цим вимогам не відповідає.
Частиною 4 статті 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Принцип справедливості судового розгляду (ст. 6 Конвенції) в рішеннях ЄСПЛ трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.
У справі Bellet v. France Суд зазначив, що: «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".
ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію стосовно того, що одним із елементів права на справедливий суд є право на виправлення судової помилки, включаючи право на скасування неправосудного рішення та прийняття правового рішення по справі.
Суд має пересвідчитися, чи провадження в цілому, включаючи спосіб збирання доказів, було справедливим, як того вимагає п. 1 статті 6 (див., mutatismutandis, рішення у справі «Шенк проти Швейцарії» (Schenk v. Switzerland) від 12 липня 1988 р., серія A № 140, с. 29, п. 46).
Відповідно до п. 48 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мала проти України" від 3 липня 2014 року, остаточне 17.11.2014: "Більше того, принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (див. рішення у справах "Проніна проти України" (Pronina v. Ukraine), заява № 63566/00, п. 25, від 18 липня 2006 року, та "Нечипорук і Йонкало проти України" (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), заява № 42310/04, п. 280, від 21 квітня 2011 року).
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) не з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Зважаючи на все вищевикладене, допущені місцевим господарським судом порушення норм процесуального права при винесенні оскаржуваної ухвали та не врахування, що останньою зачіпаються інтереси держави та вирішується питання про права та обов`язки Фонду державного майна України, без залучення його до участі у справі, є достатніми правовими підставами для скасування ухвали Господарського суду Запорізької області від 29.11.2021 у справі № 908/3213/21 та прийняття рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову.
Так як апеляційну скаргу задоволено, згідно ст. 129 ГПК України, суд відповідно змінює розподіл судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.
На підставі ст. 129 ГПК України суд апеляційної інстанції здійснює розподіл судових витрат наступним чином: судовий збір за подання заяви про забезпечення позову покладається на ОСОБА_2 , а за подання апеляційної скарги судовий збір в розмірі 2270,00 грн підлягає стягненню з останньої на користь апелянта.
Керуючись статтями 129, 136-140, 236, 269, 270, 275, 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу Фонду державного майна України на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 29.11.2021 у справі № 908/3213/21 задовольнити.
Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 29.11.2021 у справі №908/3213/21 - скасувати.
Відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.
Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Фонду державного майна України (01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/9, код ЄДРПОУ 00032945) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2 270,00 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 31.05.2022

Головуючий суддя                                                                      В.Ф. Мороз

Суддя                                                                                           Л.А. Коваль 

Суддя                                                                                           А.Є. Чередко