Постанова                                                  
Іменем України 
 
01 червня 2022 року
м. Київ
 
справа № 607/20645/20
 
провадження № 61-3031 св 22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Лідовця Р. А., 
Черняк Ю. В., 
 
учасники справи:
позивач - акціонерне товариство «УкрСиббанк»;
відповідачі: приватне мале підприємство «Фермер Подільський», товариство з обмеженою відповідальністю «Бас-Маркет»;
третя особа:  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ;
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу акціонерного товариства «УкрСиббанк» на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2021 року 
у складі судді Сливки Л. М. та постанову Тернопільського апеляційного суду від 17 лютого 2022 року у складі колегії суддів: Храпак Н. М., Міщія О. Я., Парандюк Т. С., 
ВСТАНОВИВ :
1.     Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У листопаді 2020 року акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - АТ «УкрСиббанк») звернулося до суду з позовом до приватного малого підприємства «Фермер Подільський» (далі - ПМП «Фермер Подільський»), товариства з обмеженою відповідальністю «Бас-Маркет» (далі - ТОВ «Бас-Маркет», треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про скасування 
рішень приватних нотаріусів про державну реєстрацію права власності та припинення права власності нерухомого майна.
Позовна заява мотивована тим, що 20 вересня 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого 
є АТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 55 тис. доларів США під 11,9% річних, які підлягають перегляду згідно з умовами договору кожного місяця, з кінцевим терміном повернення 
до 18 вересня 2037 року. Цього самого дня на забезпечення виконання вищевказаних кредитних зобов`язань між банком та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір, згідно з умовами якого останній передав в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1 .
ОСОБА_1 свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 29 червня 2017 року утворилася заборгованість. 
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 
від 01 листопада 2018 року у справі № 607/5098/17, що набрало законної сили, позов публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором від 20 вересня 2007 року по кредиту та процентам у розмірі 104 079,83 доларів США, що згідно з курсом Національного банку України станом на 01 листопада 2018 року складає 
2 926 724,82 грн, пені у розмірі 497 280,58 грн та 49 445,72 грн сплаченого судового збору. Виконання вказаного рішення суду на цей час триває. 
Банк розраховував на задоволення своїх вимог за рахунок предмета 
іпотеки. Проте, як стало відомо банку, вищевказана іпотечна квартира, 
яка згідно з рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради 
від 09 серпня 2008 року переведена із житлового у нежитлове торгово-офісне приміщення і використовувалася ОСОБА_1 у підприємницькій діяльності, неодноразово відчужувалася без згоди банку, як іпотекодержателя, на користь третіх осіб. 
Так, рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської 
області від 17 листопада 2010 року у справі № 22ц-659/11 у порядку поділу майна подружжя визнано за  ОСОБА_3 право власності, зокрема, на 
1/2 частину торгово-офісного приміщення № 1 (квартири) по 
АДРЕСА_2 . У подальшому рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 24 травня 2011 року вказане рішення міськрайонного суду 
від 17 листопада 2010 року було скасовано та ухвалено нове рішення, яким 
у задоволенні позову  ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на майно у порядку поділу майна подружжя відмовлено. 
На підставі рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради 
від 11 вересня 2011 року № 1405 право власності, у тому числі, на 
1/2 частину (квартири) торгово-офісного приміщення АДРЕСА_1 оформлено за приватним підприємством «Владіз» (далі - ПП «Владіз»), засновником якого була ОСОБА_3 . Власником решти частки вказаного приміщення залишився ОСОБА_1 
04 грудня 2014 року ПП «Владіз» згідно з договором дарування передало безоплатно ОСОБА_2 1/2 частку торгово-офісного приміщення 
АДРЕСА_1 , яке є предметом іпотеки. 
30 жовтня 2012 року постановою Господарського суду Тернопільської області у справі № 10/Б-5022/1400/2012 фізичну особу - підприємця 
ОСОБА_1 визнано банкрутом.
23 січня 2015 року відбувся аукціон та реалізація майна відповідно 
до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його вартості», де було реалізовано 1/2 частину торгово-офісного приміщення АДРЕСА_1 та 2/3 частини квартири АДРЕСА_3 , які залишилися у власності 
ОСОБА_1 , і ухвалою Господарського суду Тернопільської області 
від 07 травня 2015 року у справі № 10/Б-5022/1400/2012 ПАТ «УкрСиббанк» було розподілено 212 358,00 грн, які банк отримав.
Щодо реалізації вказаного майна спору між АТ «УкрСиббанк» та 
ОСОБА_1 не було.
Виник спір щодо майна, відчуженого ОСОБА_2 , яке було обтяжене договорами іпотеки, зокрема, щодо 1/2 частки торгово-офісного приміщення АДРЕСА_1 , яке є предметом іпотеки. 
Відповідно до договору купівлі-продажу від 01 грудня 2017 року, укладеного між ОСОБА_4 та ТОВ «Бас-Маркет», останнє набуло у власність приміщення № 1 , загальною площею 47,5 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно з договором купівлі-продажу від 27 березня 2019 року, укладеного 
між ТОВ «Бас-Маркет» та приватним малим підприємством «Даймон» (далі - ПМП «Даймон»), правонаступником якого є ПМП «Фермер Подільський», останнє набуло у власність приміщення № 1 , загальною площею 47,5 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .
Зазначені договори, на думку банку, у силу вимог закону, зокрема, статей 9, 12 Закону України «Про іпотеку», є нікчемними, оскільки згоди на відчуження іпотечного майна банк не надавав. У зв`язку з цим рішення про державну реєстрацію прав на підставі нікчемних правочинів підлягає скасуванню.  
Посилаючись на викладене, АТ «УкрСиббанк» просило суд:
 - скасувати рішення приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Фіголь Н. Б. від 01 грудня 2017 рокупро державну реєстрацію права власності та припинення права власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , за ТОВ «Бас-Маркет», яке виникло на підставі нікчемного правочину - договору купівлі-продажу від 01 грудня 2017 року, укладеного між ОСОБА_4 та ТОВ «Бас-Маркет»;
 - скасувати рішення приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Береш Л. І. від 27 березня 2019 року про державну реєстрацію права власності та припинення права власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , за приватним малим підприємством «Даймон», правонаступником якого є ПМП «Фермер Подільський», яке виникло 
на підставі нікчемного правочину - договору купівлі-продажу будівлі з розстрочкою платежу від 27 березня 2019 року, укладеного ТОВ «Бас-Маркет» та приватним малим підприємством «Даймон».
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 
від 25 жовтня 2021 року провадження у справі за позовом АТ «УкрСиббанк» до ПМП «Фермер Подільський», ТОВ «Бас-Маркет», треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про скасування рішень приватних нотаріусів про державну реєстрацію права власності та припинення права власності нерухомого майна закрито. 
Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що спір виник між юридичними особами: АТ «УкрСиббанк» та ПМП «Фермер Подільський», ТОВ «Бас-Маркет», з приводу реєстрації права власності 
за відповідачами на нерухоме майно. При цьому право власності 
у ПМП «Фермер Подільський» на нерухоме майно, що знаходиться по 
АДРЕСА_2 , виникло на підставі договору купівлі-продажу будівлі з розстрочкою платежу від 27 березня 2019 року, укладеного між двома юридичними особами ТОВ «Бас-Маркет» та ПМП «Даймон», правонаступником якого є ПМП «Фермер Подільський». Отже, правовідносини, які виникли між сторонами у справі, є господарсько-правовими, а тому спір не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Тернопільського апеляційного суду від 17 лютого 2022 року апеляційну скаргу АТ «УкрСиббанк» залишено без задоволення. Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2021 року залишено без змін.
Погоджуючись із висновками міськрайонного суду, апеляційний 
суд також вказав, що АТ «Укрсиббанк», як позивач, визначив 
відповідачами у цій справі юридичні особи, а саме ПМП «Фермер Подільський» та ТОВ «Бас-Маркет», предметом спору у цій справі є торгово-офісне приміщення АДРЕСА_1 , яке використовувалося сторонами у господарській діяльності внаслідок господарських відносин, тому спір повинен розглядатися у порядку господарського судочинства.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У касаційній скарзі АТ «УкрСиббанк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати, 
а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 квітня 2022 року відкрито касаційне провадження у вищевказаній справі та витребувано її матеріали з Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.
У квітні 2022 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року справу за позовом 
АТ «УкрСиббанк» до ПМП «Фермер Подільський», ТОВ «Бас-Маркет», треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про скасування рішень приватних нотаріусів про державну реєстрацію права власності та припинення права власності нерухомого майна, за касаційною скаргою АТ «УкрСиббанк» на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2021 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 17 лютого 2022 року призначено до судового розгляду.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга АТ «УкрСиббанк» мотивована тим, що ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 грудня 2020 року було відкрито провадження у справі, оскільки суд дійшов висновку, що вказана позовна заява відповідає положенням статей 175, 177 ЦПК України і підстав для відмови у відкритті провадження у справі або для повернення позовної заяви з наданих суду матеріалів не було, а отже, позовна заява підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства і спір підсудний Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області. Предметом спору у справі є торгово-офісне приміщення 
АДРЕСА_1 , яке виступало забезпеченням виконання кредитних зобов`язань ОСОБА_1 , по кредитному договору від 20 вересня 2007 року, на підставі укладеного іпотечного договору від 20 вересня 
2007 року, укладеного з ОСОБА_1 , та яке к подальшому незаконно відчужено ПП «Владіз», ОСОБА_2 , ТОВ «Бас Маркет» та ПМП «Даймон», правонаступником якого ПМП «Фермер Подільський». 
Суди при оцінці правовідносин обмежилися тільки оцінкою договору купівлі-продажу від 27 березня 2019 року, укладеного між ТОВ «Бас-Маркет», та ПМП «Даймон», правонаступником якого ПМП «Фермер Подільський». Проте суди не встановили, що предметом спору є нерухоме майно, яке передано 
в іпотеку фізичною особою та для забезпечення кредитних зобов`язань фізичної особи, а тому правовідносини носять цивільно-правовий характер. Звертаючись до суду з позовом, АТ «УкрСиббанк» посилалося на нікчемність вказаних договорів, оскільки в силу вимог статей 9, 12 Закону України 
«Про іпотеку» правочини вчинені без згоди іпотекодержателя є нікчемними. Крім того, представник ПМП «Фермер Подільський» у клопотанні просив закрити провадження у справі лише в частині вимог про скасування 
рішення приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Береш Л. І. про державну реєстрацію права власності та припинення права власності ПМП «Фермер Подільський» на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , проте суди повністю закрили провадження у справі. 
Відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходив.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
20 вересня 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є АТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 55 тис. доларів США 
під 11,9% річних, які підлягають перегляду згідно з умовами договору кожного місяця, з кінцевим терміном повернення до 18 вересня 2037 року. 
Цього самого дня на забезпечення виконання вищевказаних кредитних зобов`язань між банком та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір, згідно з умовами якого останній передав в іпотеку банку квартиру 
АДРЕСА_1 .
Згідно з рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради 
від 09 серпня 2008 року вказана квартира  
АДРЕСА_1  переведена із житлового у нежитлове торгово-офісне приміщення.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 
від 17 листопада 2010 року у справі № 22ц-659/11 у порядку поділу 
майна подружжя визнано за  ОСОБА_3 право власності, зокрема, на 
1/2 частину торгово-офісного приміщення № 1 (квартири) по АДРЕСА_2 .
У подальшому рішенням апеляційного суду Тернопільської області 
від 24 травня 2011 року вказане рішення міськрайонного суду 
від 17 листопада 2010 року було скасовано та ухвалено нове рішення, яким 
у задоволенні позову  ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на майно у порядку поділу майна подружжя відмовлено. 
На підставі рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради 
від 11 вересня 2011 року № 1405 право власності, у тому числі, на 
1/2 частину (квартири) торгово-офісного приміщення АДРЕСА_1 оформлено за ПП «Владіз», засновником якого була 
ОСОБА_3 . Власником решти частки вказаного приміщення залишився ОСОБА_1 
04 грудня 2014 року ПП «Владіз» згідно з договором дарування передало безоплатно ОСОБА_2 1/2 частку торгово-офісного приміщення 
АДРЕСА_1 , яке є предметом іпотеки. 
30 жовтня 2012 року постановою Господарського суду Тернопільської області у справі № 10/Б-5022/1400/2012 фізичну особу - підприємця 
ОСОБА_1 визнано банкрутом.
23 січня 2015 року відбувся аукціон та реалізація майна відповідно 
до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його вартості», де було реалізовано 1/2 частину торгово-офісного приміщення АДРЕСА_1 та 2/3 частини квартири АДРЕСА_3 , які залишилися у власності 
ОСОБА_1 , і ухвалою Господарського суду Тернопільської області 
від 07 травня 2015 року у справі № 10/Б-5022/1400/2012 ПАТ «УкрСиббанк» було розподілено 212 358,00 грн, які банк отримав.
Щодо реалізації вказаного майна спору між АТ «УкрСиббанк» та 
ОСОБА_1 не було.
Виник спір щодо майна, відчуженого ОСОБА_2 , яке було обтяжене договорами іпотеки, зокрема, щодо 1/2 частки торгово-офісного приміщення АДРЕСА_1 , яке є предметом іпотеки. 
Відповідно до договору купівлі-продажу від 01 грудня 2017 року, укладеного між ОСОБА_4 та ТОВ «Бас-Маркет», останнє набуло у власність приміщення № 1 , загальною площею 47,5 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно з договором купівлі-продажу від 27 березня 2019 року, укладеного 
між ТОВ «Бас-Маркет» та ПМП «Даймон», правонаступником якого є ПМП «Фермер Подільський», останнє набуло у власність приміщення № 1 , загальною площею 47,5 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .
ОСОБА_1 свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 29 червня 2017 року утворилася заборгованість. 
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 
від 01 листопада 2018 року у справі № 607/5098/17, що набрало законної сили, позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь 
ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором від 20 вересня 2007 року по кредиту та процентам у розмірі 104 079,83 доларів США, що згідно з курсом Національного банку України станом на 01 листопада 
2018 року складає 2 926 724,82 грн, пені у розмірі 497 280,58 грн та 
49 445,72 грн сплаченого судового збору. 
2.     Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження 
у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. 
Касаційна скарга АТ «УкрСиббанк» підлягає задоволенню.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону судові рішення не відповідають. 
У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.
Згідно з вимогами частини першої статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.
З поділу системи судів загальної юрисдикції за принципом спеціалізації випливає поняття цивільної юрисдикції, під якою розуміється компетенція суду щодо вирішення справ у порядку цивільного судочинства.
Судова юрисдикція - це розмежування компетенції між загальними, господарськими та адміністративними судами. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання законодавчими та іншими нормативно-правовими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції. Основними критеріями визначення юрисдикції спорів є характер (предмет) правовідносин, що виникли між сторонами та суб`єктний склад правовідносин. 
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ. 
Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі (постанова Верховного Суду від 08 листопада 2021 року у справі № 639/1347/20 (провадження № 61-15409св21).
Частиною першою статті 19 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
Тобто в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових відносин.
Закриваючи провадження у справі, суди попередніх інстанцій не звернули уваги на те, що предметом позовних вимог, зокрема, є застосування правових наслідків нікчемного правочину, укладеного 01 грудня 2017 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Бас-Маркет», а тому ОСОБА_2 має бути відповідачем (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 
2018 року у справі № 910/856/17, провадження № 12-128 гс 18).
Крім того, кредитний договір укладено банком з фізичною особою - 
ОСОБА_1 , а юрисдикція спору визначається відповідно до особи (фізична чи юридична особа), з якою укладено основне зобов`язання (постанови Великої Палати Верховного Суду: від 13 березня 2018 року 
у справі № 415/2542/15, провадження № 14-40 цс 18; від 17 квітня 2018 року у справі № 545/1014/15, провадження № 14-54 цс 18).
Таким чином, вимоги АТ «УкрСиббанк», як іпотекодержателя спірного нерухомого майна, стосуються не тільки оспорювання договору купівлі-продажу, укладеного 27 березня 2019 року між юридичними особами: 
ТОВ «Бас-Маркет» і ПМП «Фермер Подільський», а й договору купівлі-продажу, укладеного 01 грудня 2017 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Бас-Маркет», тобто з фізичною особою.
Проте суди обмежилися лише дослідженням договору купівлі-продажу 
від 27 березня 2019 року, укладеного між юридичними особами: ТОВ «Бас-Маркет» та ПМП «Даймон», правонаступником якого ПМП «Фермер Подільський», що свідчить про неправильну оцінку змісту правовідносин та змісту порушеного права позивача. 
Враховуючи викладене, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дійшов помилкового висновку про те, що цей спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та повинен розглядатися господарським судом, оскільки не дослідив суть права та/або інтересу, за захистом якого звернувся позивач, заявлені вимоги, характер спірних правовідносин, зміст та юридичну природу обставин у справі.
Крім того, при новому розгляді справи суду слід врахувати наступне.
Правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Зазначене узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 203/3682/17, провадження № 14-318 цс 19.
Судом установлено, що предметом спору у справі є нерухоме майно, яке передано в іпотеку банку фізичною особою та для забезпечення кредитних зобов`язань фізичної особи. Таким чином, спір виник між фізичною особою - власником іпотечного майна, яке у подальшому було відчужено за нікчемними договорами, та банком, як іпотекодержателем цього майна. 
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу. 
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ 
і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше.
Зазначені дії у порядку, передбаченому положеннями ЦПК України, суд першої інстанції не здійснив. 
Відповідно до частини четвертої статті 406 ЦПК України у випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.
Згідно з частиною шостою статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.
З огляду на викладене наявні правові підстави для задоволення касаційної скарги і скасування оскаржуваних судових рішень з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 400, 406, 409, 411, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд  у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ :
Касаційну скаргу акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити.
Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 
від 25 жовтня 2021 року та постанову Тернопільського апеляційного суду 
від 17 лютого 2022 року скасувати, справу передати для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                    Д. Д. Луспеник
 
Судді:                                                                                               Б. І. Гулько
 
Г. В. Коломієць
 
Р. А. Лідовець
 
Ю. В. Черняк