ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/26706/20                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Аверкова В.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  21 червня 2022 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого-судді: Черпіцької Л.Т., суддів: Глущенко Я.Б., Пилипенко О.Є., за участю секретаря: Висоцького А.М. розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства юстиції України     на рішення     Окружного адміністративного суду м. Києва     від     "13" вересня 2021 р.     у справі за адміністративним позовом     Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1     до     Міністерства юстиції України, треті особи: Державне підприємство "Національні інформаційні системи" Міністерства юстиції України, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фрунзе 69"     про визнання протиправним, скасування наказу, скасування рішення,-
В С Т А Н О В И Л А:
Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України № 3733/5 від 26 жовтня 2020 року;
- зобов`язати Державне підприємство «Національні інформаційні системи» Міністерства юстиції України розблокувати доступ приватному нотаріусу Київського міського округу ОСОБА_1 до Реєстру речових прав на нерухоме майно.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що наказ прийнято відповідачем з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема, п.п. 9, 10, 11 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1128, і пункту 3 Положення про Комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2016 року №37. Також, позивач наголосив, що відповідно до пункту 4 частини 8 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у задоволенні скарги необхідно було відмовити. 
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 вересня 2021 року прийнято відмову позивача від позовних вимог в частині зобов`язання Державного підприємства "Національні інформаційні системи" Міністерства юстиції України розблокувати доступ позивачу до Реєстру речових прав на нерухоме майно. Провадження в адміністративній справі № 640/26706/20 в цій частині закрито.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 вересня 2021 року також закрито провадження в адміністративній справі № 640/26706/20 в частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування пунктів 1, 2, 4, 5 наказу Міністерства юстиції України № 3733/5 від 26 жовтня 2020 року. Роз`яснено позивачу, що розгляд даного спору віднесений до юрисдикції господарського суду за правилами господарського судочинства.
Рішенням рішення   Окружного адміністративного суду м. Києва   від   "13" вересня 2021 р. позов задоволено. 
Визнано протиправним і скасовано пункт 3 наказу Міністерства юстиції України № 3733/5 від 26 жовтня 2020 року.
Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що на момент розгляду Міністерством юстиції України скарги ТОВ «Фрунзе 69» на дії позивача в Господарському суді міста Києва наявне судове провадження по спору між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав, що в свою чергу є підставою для відмови у задоволенні скарги на підставі пункту 4 частини 8 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Враховуючи порушення відповідачем вказаної норми Закону, наказ Міністерства юстиції України від 26 жовтня 2020 року № 3733/5 в частині пункту 3 підлягає скасуванню. 
Також, суд зазначив, що у висновку Комісії та наказі МЮУ не вказано підстави та обґрунтування застосування міри покарання до позивача у вигляді блокування доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно саме на 3 (три) місяці.
Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що обмеження доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є свого роду санкцією за порушення державним реєстратором чинного законодавства, тому відновлення такого доступу після спливу строку на який його було обмежено, не може свідчити про відсутність порушеного права та охоронюваного законом інтересу державного реєстратора, адже не спростовує висновків щодо протиправності реєстраційних дій останнього. Не зважаючи на те, що строк блокування позивача до Державного реєстру речових прав сплинув, оскаржуваний наказ впливає на права та обов`язки позивача, оскільки у випадку розгляду інших скарг на позивача Міністерство юстиції України буде враховувати, що позивач раніше притягався до відповідальності, тобто встановлені в оскаржуваному наказі порушення з боку позивача будуть розглядатися, як «повторність», «систематичність» або «в сукупності».
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі скаржник, посилаючись  на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначив, що суд першої інстанції не врахував допущені приватним нотаріусом ОСОБА_1 порушення вимог статей 10, 18, 24, 27 Закону та пункту 61 Порядку № 1127 під час проведення реєстраційних дій, які стали підставою для прийняття оскаржуваного наказу.
Серед іншого, скаржник вказує про безпідставний висновок суду, що матеріали справи не містять будь-яких доказів щодо повідомлення позивача про час і місце розгляду скарги та доказів про направлення позивачу копії скарг і доданих до них документів, оскільки відповідне оголошення про розгляд скарги було оприлюднене на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України, крім того, в матеріалах справи міститься копія телефонограми, з якої вбачається, що 16 жовтня 2020 року о 14:48 позивача повідомлено про дату, час та місце розгляду скарги. Щодо ненаправлення позивачу копії скарги, то п. 10 Порядку № 1128 передбачено, що копія скарги надається суб`єкту оскарження та заінтересованим особам в день засідання при розгляді скарги колегіально за умови прибуття цих осіб на засідання Колегії.
Також скаржник зазначив, що висновок суду першої інстанції про порушення відповідачем вимог пункту 4 частини 8 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є необґрунтованим, оскільки як вбачається з ухвали Господарського суду міста Києва від 12.10.2020 у справі № 910/15365/20 сторони, предмет та підстави у даній справі не є тотожними тим, що зазначені в скарзі, поданій до Міністерства юстиції України.
Крім того, скаржник вказав, що безпідставним є висновок суду першої інстанції про необґрунтоване застосування заходу відповідальності до державного реєстратора щодо блокування доступу до Державного реєстру прав, оскільки у даному випадку у суб`єкта владних повноважень наявне законодавчо закріплене право адміністративного розсуду щодо встановлення строку блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду в оскаржуваній частині - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів скаржника і правильності висновків суду першої інстанції.
Згідно зі ст. 308  КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено наступне.
05 жовтня 2020 року державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №№ 54423786, 54422657, 54422785 на майновий комплекс, що розташовано за адресою м. Київ, вул. Фрунзе (Оболонський, Подільський, Шевченківський райони) буд. 69, реєстраційний номер: 722157480000, за Іпотечним договором від 25 листопада 2010 року, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л. та зареєстровано в реєстрі за №10843.
Зазначеними рішеннями проведено реєстрацію права власності на вказаний комплекс за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста».
Не погоджуючись з вказаним рішеннями позивача про вчинення ним реєстраційних дій, Товариство з обмежено відповідальністю «Фрунзе 69» (далі - ТОВ «Фрунзе 69») звернулось зі відповідною скаргою від 09 жовтня 2020 року з доповненнями до неї від 20 жовтня 2020 року до Міністерства юстиції України.
За результатами розгляду скарги, Колегією Міністерства юстиції України з розгляду скарг та рішень, дії або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації територіальних органів Міністерства юстиції зроблений висновок від 21 жовтня 2020 року про рекомендацію задовольнити частково скаргу ТОВ «Фрунзе 69» від 09 жовтня 2020 року, скасувати рішення № 54423786, № 54422657, № 54422785 від 05 жовтня 2020 року прийняті приватним нотаріусом ОСОБА_1, а також анулювати доступ позивачу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 (три) місяці.
Позивач, вважаючи вказаний наказ незаконним, необґрунтованим, звернувся до суду з позовом про його скасування.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам скаржника, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені     Конституцією     та законами України.
Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються нормами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-IV.
Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - це єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нотаріус є державним реєстратором.
Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації прав визначено статтею 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Так, частиною першою статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»  передбачено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до МЮУ, його територіальних органів або до суду.
Міністерство юстиції України розглядає скарги на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір) (пункт 1 частини другої статті 37  Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).
Згідно з частиною шостою статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про: 1) відмову у задоволенні скарги; 2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про: а)    скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги; б)    скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав; в)    внесення змін до записів Державного реєстру прав та виправлення помилки, допущеної державним реєстратором; г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; ґ)    анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; д) скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації; е)    притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України; є)    направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.
У рішенні МЮУ чи його територіального органу за результатами розгляду скарги можуть визначатися декілька шляхів задоволення скарги.
Відповідно до частини дев`ятої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України.
На виконання вказаного припису, постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1128 затверджено Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - Порядок №1128; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), пунктом 2 якого визначено, що для забезпечення розгляду скарг суб`єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - комісія), положення та склад яких затверджуються Міністерством юстиції України або відповідним територіальним органом.
Положеннями пункту 3 Порядку №1128 визначено, що розгляд скарг здійснюється за заявою особи, яка вважає, що її права порушено (далі - скаржник), що подається виключно у письмовій формі та повинна містити обов`язкові відомості та документи, що долучаються до скарги, передбачені Законами, а також відомості про бажання скаржника та / або його представника взяти участь у розгляді відповідної скарги по суті та про один із способів, зазначених у пункті 10 цього Порядку, в який скаржник бажає отримати повідомлення про зазначений розгляд.
Відповідно до пункту 8 Порядку №1128 під час розгляду скарги по суті комісія встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), та у разі необхідності витребування документів, пояснень тощо у суб`єкта оскарження, і вирішує: 1) чи мало місце прийняття оскаржуваного рішення суб`єктом оскарження, чи мала місце оскаржувана дія або бездіяльність суб`єкта оскарження; 2) чи було оскаржуване рішення прийнято суб`єктом оскарження на законних підставах, чи здійснювалася дія або вчинялася бездіяльність суб`єктом оскарження на законних підставах; 3) чи належить задовольнити кожну з вимог скаржника або відмовити в їх задоволенні; 4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у своїй скарзі (зокрема внесення шляхом виправлення технічних помилок у записах реєстрів взамін скасування рішення державного реєстратора); 5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.
За змістом пункту 9 Порядку №1128 під час розгляду скарги по суті обов`язково запрошується скаржник та/або його представник (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб`єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів. Неприбуття таких осіб, яким було належним чином повідомлено про розгляд скарги, а також неотримання такими особами повідомлень про час і місце розгляду скарги з причин, що не залежать від суб`єкта розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.
Суб`єкт розгляду скарги своєчасно, але не пізніше ніж за два дні до дня розгляду скарги по суті, повідомляє особам, запрошеним до розгляду скарги по суті, про час і місце розгляду скарги в один з таких способів: 1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі); 2) шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті Міністерства юстиції України; 3)                    засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі та/або інших документах, що додаються до скарги) (пункт 10 Порядку №1128).
Згідно з пунктом 11 Порядку №1128 копії скарги та доданих до неї документів надаються особам, запрошеним до розгляду скарги по суті (крім скаржника), не пізніше ніж за два дні до дня розгляду скарги по суті. Суб`єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів, мають право подавати письмові пояснення по суті скарги, які обов`язково приймаються комісією до розгляду. У разі повідомлення скаржником та/або його представником, іншими особами, які беруть участь у розгляді скарги по суті, про наявність судового спору між тими самими сторонами, з того ж предмета, з тих же підстав, про які зазначено у скарзі, вони подають комісії засвідчену копію відповідного рішення суду.
Відповідно до пункту 12 Порядку №1128 за результатами розгляду скарги суб`єкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу.
З матеріалів справи вбачається, що Комісією Міністерства юстиції України встановлені такі порушення:
Відповідно до відомостей Державного реєстру прав приватним нотаріусом ОСОБА_1 щодо будівлі проведено такі реєстраційні дії:
05 жовтня 2020 року за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію обтяження №№ 41797824, 41799092 прийнято рішення №№ 54422657, 54422785, на підставі яких внесено записи про іпотеку та обтяження №№ 38516823, 38516925 щодо будівлі.
До Заяви 1 було додано, зокрема копії наступних документів:
дублікат іпотечного договору від 25 жовтня 2010 року, укладеного між ПАТ «Український професійний банк» та ПрАТ «Банкомзв`язок», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л., зареєстрованого в реєстрі за № 10843 (далі - договір іпотеки);
договору про внесення змін від 20 квітня 2015 року до договору іпотеки;
повідомлення ПАТ «Український професійний банк» від 21 серпня 2020 року № 01-10/329/1 щодо встановлення нікчемності правочинів, спрямованих на припинення зобов`язань за укладеними договорами, зокрема іпотечним договором;
договору купівлі-продажу майнових прав від 27 квітня 2020 року, укладеного між ПАТ «Український професійний банк» та ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н.В., зареєстрованого в реєстрі за № 619;
повідомлення ПАТ «Український Професійний банк» від 22 вересня 2015 року № 01-10/4240-1, адресоване ПАТ «Банкомзв`язок» про визнання нікчемними правочинів щодо часткового погашення заборгованості.
Відповідно до відомостей Державного реєстру прав запис про іпотеку № 9838179, перенесений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л. з Державного реєстру іпотек (запис у Державному реєстрі іпотек № 10533394) щодо будівлі, внесений на підставі договору іпотеки, було припинено 28 травня 2015 року на підставі листа ПАТ «Український Професійний банк» від 27 травня 2015 року № 01-10/1511, поданого за заявою Хрустальової Наталії Миколаївни в інтересах ПАТ «Український Професійний Банк».
Крім того, відповідно до відомостей Державного реєстру прав запис про право на власності № 11125075 ПАТ «Банкомзв`язок» на будівлю було припинено 18 листопада 2019 року.
Відповідно до відомостей Державного реєстру прав 05 жовтня 2020 року приватним нотаріусом ОСОБА_1 за результатом розгляду заяви про державну реєстрацію права власності № 41802156 (далі - Заява 2) прийнято рішення 54423786, на підставі якого припинено запис про право власності № 33741558 ТОВ «Фрунзе 69» на будівлю та внесено запис про право власності № 38517840 ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» на неї.
До заяви 2 було додано, зокрема копії наступних документів:
дублікат договору іпотеки;
звіт про оцінку майна;
довідки ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» про стан заборгованості від 05 жовтня 2020 року;
вимоги про усунення порушень за договором іпотеки;
рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень з описом вкладень до листів;
повідомлення ПАТ «Український Професійний Банк» від 21 серпня 2020 року № 01-10/329/1 щодо встановлення нікчемності правочинів, спрямованим на припинення зобов`язань за укладеними договорами, зокрема іпотечним договором.
повідомлення ПАТ «Український Професійний Банк» від 22 вересня 2015 року № 01-10/4240-1, адресоване ПАТ «Банкомзв`язок» про визнання нікчемними правочинів щодо часткового погашення заборгованості.
Відповідно до відомостей Державного реєстру прав у доданих до Заяви-2 документів, зокрема копії письмової вимоги про усунення порушення зобов`язань за іпотечним договором, копій повідомлень про вручення рекомендованих поштових відправлень, яким надіслано вимогу, відмітки про засвідчення іпотекодержателем таких копій документів були відсутні.
На підставі таких висновків, Комісія Міністерства юстиції України з розгляду скарг та рішень, дії або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації територіальних органів Міністерства юстиції зробила висновок від 21 жовтня 2020 року про рекомендацію задовольнити частково скаргу ТОВ «Фрунзе 69» від 09 жовтня 2020 року, скасувати рішення № 54423786, № 54422657, № 54422785 від 05 жовтня 2020 року прийняті приватним нотаріусом ОСОБА_1, а також анулювати доступ позивачу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 (три) місяці.
Відповідно до пункту 4 частини 8 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо: наявна інформація про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав.
Матеріали справи свідчать, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 12 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі №910/15365/20 за позовом ТОВ «ФК «Ассісто» до ПН КМНО ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» про визнання протиправним і скасування рішень, а саме:
рішення державного реєстратора в особі Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1:
- щодо майнового комплексу, загальною площею 28 223,10 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Будіндустрії, буд. № 6 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1552597580000), за іпотечним договором від 25.12.2007 року, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лавренюк С.М. та зареєстровано в реєстрі за № 949:
про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 54421899 від 05.10.2020 року (про реєстрацію іпотеки) на користь ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста»;
про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 54422313 від 05.10.2020 року (заборона на нерухоме майно) на користь ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста»;
про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 54423577 від 05.10.2020 року (про реєстрацію права власності) на користь ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста».
- щодо будівлі спеціальнодопоміжного обладнання (літ. В), загальною площею 5760,70 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Фрунзе (Оболонський, Подільський, Шевченківський райони) буд. 69, реєстраційний номер: 722157480000, за іпотечним договором від 25.11.2010 року, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л. та зареєстровано в реєстрі за №10843:
про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 54422657 від 05.10.2020 року (про реєстрацію іпотеки) на користь ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста»;
про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 54422785 від 05.10.2020 року (заборона на нерухоме майно) на користь ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста»;
про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 54423786 від 05.10.2020 року (про реєстрацію права власності) на користь ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста».
- щодо нерухомого майна: нежилий будинок - адміністративний (літ. В, Г), загальною площею 1482,40 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Івана Мазепи, 10, реєстраційний номер: 691997680382 за Іпотечним договором від 05.02.2010 року, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В. та зареєстровано в реєстрі за №106:
про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 54422884 від 05.10.2020 року(про реєстрацію іпотеки) на користь ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста»;
про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 54422982 від 05.10.2020 року (заборона на нерухоме майно) на користь ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста»;
про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 54423897 від 05.10.2020 року (про реєстрацію права власності) на користь ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста».
Зобов`язання ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» укласти з ТОВ «ФК «Ассісто» основний договір про відступлення права вимоги за кредитними договорами та майнових прав за договорами іпотеки.
Висновок комісії Міністерства юстиції України з розгляду скарг та рішень, дії або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації територіальних органів Міністерства юстиції датований 21 жовтня 2020 року, наказ Міністерства юстиції України, винесений на підставі висновку комісії, датований 26 жовтня 2020 року.
Отже, на момент розгляду скарги ТОВ «Фрунзе 69» в Господарському суді міста Києва перебувало судове провадження зі спором між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав, що в свою чергу було підставою для відмови у задоволенні скарги.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що, порушення відповідачем імперативної норми пункту 4 частини 8 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є підставою для скасування наказу Міністерства юстиції України від 26 жовтня 2020 року № 3733/5 в частині пункту 3.
Викладене спростовує доводи скаржника про те, що у № 910/15365/20, яка перебуває на розгляді Господарського суду міста Києва, сторони, предмет та підстави у даній справі не є тотожними тим, що зазначені в скарзі, поданій до Міністерства юстиції України.
Також, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що у висновку Комісії та наказі МЮУ, не вказано підстави та обґрунтування застосування міри покарання до позивача у вигляді блокування доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно саме на 3 (три) місяці.
Як вбачається із спірного наказу, були скасовані рішення приватного нотаріуса, які він вчинив як державний реєстратор стосовно реєстрації нерухомого майна, оскільки Комісією по розгляду скарг у сфері державної реєстрації встановлено наявність порушення ним вимог чинного законодавства України.
У зв`язку з цим, у наказі, окрім скасування реєстрації, було заблоковано тимчасово доступ приватного нотаріуса до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 місяці.
Тобто, спірним наказом було обмежено доступ позивача до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 місяці.
Згідно з пунктом 2 частини другої статті 37-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» за результатами проведення перевірок державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав приймає вмотивоване рішення про анулювання доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав.
Отже, для прийняття рішення відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», підставою для якого є наявність у діях державного реєстратора порушення порядку державної реєстрації прав, Міністерство юстиції України має ретельно дослідити всі обставини справи, тобто встановити факт порушення державним реєстратором законодавства у сфері державної реєстрації прав, що в свою чергу і є мотивом для прийняття рішення про анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав.
Водночас, Наказ Міністерства юстиції України №3733/5 від 26.10.2020 року, яким приватному нотаріусу ОСОБА_1 анульовано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та висновок Колегії Міністерства юстиції України від 21.10.2020 за результатами розгляду скарги ТОВ «Фрунзе 69» від 09.10.2020 не містять відомостей про негативні наслідки, зокрема, про порушення прав та законних інтересів юридичних та фізичних осіб, а також мотивів застосування до державного реєстратора саме такої санкції як анулювання доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що свідчить про порушення принципу пропорційності.
Колегія суддів зазначає, що застосування певного виду стягнення повинно відповідати загальним принципам законності, справедливості, індивідуальності, пропорційності.
Тому, визначаючи вид стягнення та анулюючи позивачу доступ до Державного реєстру прав, відповідач повинен був врахувати характер порушення, його систематичність, сукупність з іншими порушеннями, наявність/відсутність негативних наслідків з відображенням цих обставин у спірному наказі про застосування заходу стягнення.
Відповідач зазначених вимог в спірному Наказі не зазначив, тому спірний  наказ у відповідній частині прийнято з порушенням норм чинного законодавства.
Така ж правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 12 грудня 2019 року у справі № 440/1246/19.
Колегія суддів зауважує, що розгляд цієї справи триває більше ніж 3 місяці, тому такий доступ вже був відновлений.
Стаття 37-1 Закону №1952-ІV не визначає мінімальних та максимальних строків застосування заходу стягнення у вигляді блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав. Проте, застосування певного виду стягнення повинно відповідати загальним принципам законності, справедливості, індивідуальності, пропорційності, оскільки наслідки негайного виконання рішення про обмеження доступу впливають на професійну діяльність державних реєстраторів, робота яких безпосередньо залежить від можливості мати такий доступ.
Водночас обмеження доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є свого роду санкцією за порушення державним реєстратором чинного законодавства, тому відновлення такого доступу після спливу строку, на якій його було обмежено, не може свідчити про відсутність порушеного права та охоронюваного законом інтересу державного реєстратора, адже не спростовує висновків щодо протиправності реєстраційних дій останнього.
Тож, не зважаючи на те, що строк блокування позивача до Державного реєстру речових прав сплинув, то оскаржуваний наказ впливає на права та обов`язки позивача, оскільки у випадку розгляду інших скарг на позивача Міністерство юстиції України буде враховувати, що позивач раніше притягався до відповідальності, тобто встановлені в оскаржуваному наказі порушення з боку позивача будуть розглядатися, як «повторність», «систематичність» або «в сукупності».
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність оскаржуваного наказу Міністерства юстиції України № 3733/5 від 26 жовтня 2020 року в частині пункту 3 та про задоволення позову в цій частині.
Колегія суддів зазначає, що доводи скаржника про безпідставний висновок суду першої інстанції щодо відсутності в матеріалах справи будь-яких доказів про повідомлення позивача про час і місце розгляду скарги, оскільки в матеріалах справи наявна телефонограма щодо повідомлення позивача про час і місце розгляду скарги ТОВ "Фрунзе 69", є слушними, адже у матеріалах справи знаходиться телефонограма (а.с. 47 зворот., т.2), з якої вбачається, що 16 жовтня 2020 року о 14:48 позивача повідомлено про дату, час та місце розгляду скарги, а також позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначив про те, що ознайомився на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України про оголошення щодо розгляду скарги ТОВ "Фрунзе 69". Проте, на думку колегії суддів, такий висновок суду першої інстанції не слугував єдиною (самостійною) підставою для скасування наказу в частині, у зв`язку з істотним порушенням процедури розгляду скарги, тому такі доводи апеляційної скарги не можуть слугувати безумовною підставою для скасування судового рішення, враховуючи безпідставність інших доводів апеляційної скарги.
Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.
Крім того, аналізуючи всі доводи учасників справи, апеляційний суд враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні від 21.01.1999 р. по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.
Враховуючи, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.
Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 241, 242, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва   від   "13" вересня 2021 р. - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
Повний текст постанови виготовлено 21 червня 2022 року.

Головуючий суддя Судді:	Л.Т. Черпіцька Я.Б. Глущенко  О.Є. Пилипенко