ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2022 року 
м. Київ
справа № 661/404/17
адміністративне провадження № К/9901/34427/18 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючий - Стародуб О.П., 
судді - Єзеров А.А., Кравчук В.М., 
розглянув в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Новокаховського міського суду Херсонської області від 03.05.2017 (суддя - Бойко М.Є.) та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.07.2017 (судді - Вербицька Н.В., Джабурія О.В., Крусян А.В.) 
у справі за його позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Нова Каховка Херсонської області про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії,
КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати дії управління Пенсійного фонду України в м. Нова Каховка Херсонської області неправомірними та зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м. Нова Каховка Херсонської області провести перерахунок пенсії з урахуванням коефіцієнта заробітної плати за період з 01.01.1985 року по 31.12.1989 рік в розмірі 1, 832781.
ВСТАНОВЛЕНІ СУДАМИ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні ПФУ в м. Нова Каховка Херсонської області з 29.04.2004, як отримувач пенсії по другій групі інвалідності, а з 02.12.2009 позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
20.12.2016 управління ПФУ у відповіді на заяву позивача повідомило останнього, зокрема, про те, що індивідуальний коефіцієнт його заробітної плати становить 1,65369.
Не погоджуючись з визначеним відповідачем коефіцієнтом позивач звернувся до суду з цим позовом.
КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕНЬ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Постановою Новокаховського міського суду Херсонської області від 03.05.2017, яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.07.2017, в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що пенсія позивачу призначена та виплачується згідно з діючим пенсійним законодавством, на підставі наявних в пенсійній справі документів про стаж та заробіток. Всі поетапні її перерахунки, затверджені Законом та постановами Уряду України, проведені, а тому, на думку судів, відповідачем правомірно було відмовлено позивачу у перерахунку його пенсії, оскільки законних підстав для цього у відповідача не було.
Також суди попередніх інстанцій визнали безпідставними доводи позивача про те, що при призначенні пенсії відповідач мав врахувати його побажання взяти його заробітну плату за період з 01.01.1985 року по 31.12.1989 рік і коефіцієнт заробітної плати 1,832781, який він вирахували особисто, не враховуючи при цьому заробітну плату за період з 01.07.2000 року по 2009 рік, оскільки ці вимоги суперечать закону. Крім того, заробітна плата для обчислення пенсії визначається за формулою, зазначеною в ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
В обгрунтування касаційної скарги позивач покликається на те, що судами першої та апеляційної інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, внаслідок чого суди дійшли помилкового висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.
Зокрема, покликається на те, що коефіцієнт заробітної плати за період 1985-1989 роки відповідачем визначено неправильно, під час його визначення відповідачем застосовано дані, які не відповідають додатку №1 постанови КМ України №1783 від 20.11.2003 «Про заходи щодо поліпшення пенсійного забезпечення громадян», що призвело до неправильного обчислення пенсії.
У відзиві на касаційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.
ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Відповідно до частини першої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин, (Закон №1058-IV) розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп ? Кс, де: 
П - розмір пенсії, у гривнях; 
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; 
Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.
Відповідно до абзацу першого частини першої статті 40 цього Закону для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
За правилами абзацу третього частини другої цієї статті Коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою: Кз = Зв : Зс, де: 
Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи; 
Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); 
Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), а в разі одноразової сплати єдиного внеску відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - за місяць, в якому укладено договір про добровільну участь.
Показники середньомісячної заробітної плати робітників та службовців, зайнятих у галузях національної економіки, за 1958-1991 роки, що застосовуються під час призначення та перерахунку пенсій відповідно до статей 40 і 43 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджені постановою КМ України №1783 від 20.11.2003 «Про заходи щодо поліпшення пенсійного забезпечення громадян».
Під час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що обчислюючи пенсію позивачу під час перерахунку відповідачем враховано заробітну плату за періоди 1985-1989 та 2000-2009 роки та обчислено коефіцієнт заробітної плати за вказані періоди, що відповідає приписам статті 40 Закону №1058-IV.
При цьому, передбачена статтею 40 Закону №1058-IV формула визначення заробітної плати для обчислення пенсії та формула визначення коефіцієнту заробітної плати за кожний місяць страхового стажу є єдиними і застосовуються до всієї заробітної плати, яка враховується при обчисленні пенсії.
За таких обставин суди першої та апеляційної інстанцій обгрунтовано дійшли висновку щодо правомірності дій відповідача та прийняли рішення про відмову у задоволенні позову.
Покликання позивача в обгрунтування касаційної скарги на те, що коефіцієнт заробітної плати за період 1985-1989 роки відповідачем визначено з неправильних показників середньої заробітної плати є безпідставним і висновки судів попередніх інстанцій не спростовують, оскільки, як встановлено судами попередніх інстанцій і вбачається з наведених у касаційній скарзі розрахунків, застосовані відповідачем показники середньої заробітної плати за спірний період відповідають даним, які наведені у додатку №1 постанови КМ України №1783 від 20.11.2003.
За правилами частин 1 та 2 статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, оскільки за наслідками касаційного перегляду в межах доводів касаційної скарги встановлено, що при ухваленні рішень суди першої та  апеляційної інстанцій порушень норм матеріального та процесуального права не допустили, тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення судів - без змін.
Керуючись статтями 345, 350, 355, 356, 359 КАС України,
п о с т а н о в и в:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Новокаховського міського суду Херсонської області від 03.05.2017 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.07.2017 у цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
О.П. Стародуб
А.А. Єзеров
В.М. Кравчук