Ухвала
24 лютого 2022 року
м. Київ
справа № 344/9119/17
провадження № 61-17703ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Ігнатенка В. М., Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 , на рішення Івано-Франківського міського суду 
Івано-Франківської області від 16 червня 2021 року та постанову 
Івано-Франківського апеляційного суду від 16 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, державного реєстратора відділу державної реєстрації виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Гардабури-Черпак Тетяни Василівни про скасування рішенняпро державну реєстрацію та права власності на майно,
ВСТАНОВИВ:
27 жовтня 2021 року подана касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 , на рішення 
Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 червня 2021 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 16 вересня 2021 року, повний текст якої складено 22 вересня 2021 року.
Ухвалою Верховного Суду від 12 листопада 2021 року поновлено  ОСОБА_1  строк на касаційне оскарження рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 червня 2021 року та постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 16 вересня 2021 рокуу цій справі; відмовлено ОСОБА_1 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 , у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору; касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.
Заявнику необхідно було подати до Верховного Суду виправлену касаційну скаргу, оформлену у відповідності до вимог статті 392 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України, зазначивши у ній обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України; докази сплати судового збору.
Ухвалою Верховного Суду від 27 січня 2022 року клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 , про зменшення розміру судового збору задоволено; зменшено розмір судового збору, який підлягає сплаті ОСОБА_1 за подання касаційної скарги на рішення 
Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 червня 2021 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 16 вересня 2021 року, до 300 грн; продовженоОСОБА_1 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 , встановлений судом процесуальний строк для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 12 листопада 2021 року, на три дні з дня вручення копії цієї ухвали.
Вказані в ухвалі недоліки у встановлений судом строк усунено.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження рішення Івано-Франківського міського суду 
Івано-Франківської області від 16 червня 2021 року та постанови 
Івано-Франківського апеляційного суду від 16 вересня 2021 року заявник вказує неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої палати Верховного Суду від 3 квітня 2019 року у справі № 755/5072/17, у постановах Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі № 623/3999/18, від 4 квітня 2019 року у справі № 750/4445/17, від 9 грудня 2020 року у справі № 922/476/20, від 13 серпня 2020 року у справі 
№ 344/9283/16-а, у постановах Верховного Суду України від 11 листопада 2014 року у справі № 21-357а14, від 19 травня 2015 року у справі № 21-121а15, від 4 грудня 2013 року у справі № 6-130цс13 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
У випадку визначення підставою касаційного оскарження судових рішень пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, касаційна скарга має містити посилання на постанови саме Верховного Суду, в яких зроблено висновок щодо застосування норми права, із зазначенням, у чому саме полягає невідповідність оскаржених судових рішень сформованій практиці у подібних правовідносинах.
Тому посилання заявника на незастосування судами першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 вересня 2016 року у справі № 344/9096/15-ц, від 30 листопада 2016 року у справі № 344/6245/14-ц, постанови Вищого адміністративного суду України від 17 березня 2016 року у справі № 820/3815/15, постанови пленуму Верховного Суду України 
від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» касаційним судом не приймаються. 
Також підставою касаційного оскарження рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 червня 2021 року та постанови 
Івано-Франківського апеляційного суду від 16 вересня 2021 року заявник вказує відсутність у подібних правовідносинах висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах(пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).
У випадку визначення підставою касаційного оскарження судового рішення пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, касаційна скарга має містити вказівку на норму права щодо якої відсутній висновок та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи.
Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник визначає відсутність у подібних правовідносинах висновків Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах.
Відповідно до частини першої статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.
До повноважень Верховного Суду, зокрема, належить вирішення питань щодо правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, їх тлумачення під час розгляду справ.
Касаційний суд має забезпечувати формування єдиної судової практики шляхом надання відповідного тлумачення (правозастосування) норм права.
Про необхідність формування єдиної правозастосовчої практики свідчить, зокрема, відсутність єдиного правового висновку Великої Палати Верховного Суду, наявність правових висновків суду касаційної інстанції, які прямо суперечать один одному, велика кількість справ щодо вирішення подібних правовідносин, які перебувають на розгляді судів. 
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що заявником у касаційній скарзі не зазначено норми права щодо яких відсутній висновок; не обґрунтувано необхідності формування єдиної правозастосовчої практики; не вказано про наявність правових висновків суду касаційної інстанції, які прямо суперечать один одному. 
Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність у ній підстави касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України.
Крім того, підставою касаційного оскарження судових рішень заявник визначає недослідження судами зібраних у справі доказів; встановлення судами попередніх інстанцій обставин, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підстави касаційного оскарження, передбачені 
пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
З огляду на викладене, касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 , на рішення Івано-Франківського міського суду 
Івано-Франківської області від 16 червня 2021 року та постанову 
Івано-Франківського апеляційного суду від 16 вересня 2021 року.
Витребувати з Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області матеріали цивільної справи № 344/9119/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , виконавчого комітету 
Івано-Франківської міської ради, державного реєстратора відділу державної реєстрації виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради 
Гардабури-Черпак Тетяни Василівни про скасування рішення про державну реєстрацію та права власності на майно. 
Роз`яснити учасникам справи право подати до суду касаційної інстанції з додержанням вимог статті 395 ЦПК України відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення ухвали про відкриття касаційного провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                                        С. О. Карпенко 
В. М. Ігнатенко 
В. А. Стрільчук