П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/11963/21 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Горовенко Анна Василівна   
Суддя-доповідач -  Мацький Є.М.   
27 квітня 2022 року                                                                                                    м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Мацького Є.М. 
суддів:  Залімського І. Г.  Сушка О.О. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Офісу Генерального прокурора на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Офісу Генерального прокурора, в якому просив:

1.1. Стягнути з Офісу Генерального прокурора середній заробіток за час затримки виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19.08.2020 у справі №240/366/20 у розмірі 305840,08 грн.

2. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду у справі №240/366/20 від 19 серпня 2020 року, наказ про його звільнення визнаний протиправним, скасовано та поновлено на посаді. Судовим рішенням з відповідача на його користь стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 263612,63 грн за період з 22 грудня 2019 року по 19 серпня 2020 року.

3. Однак, вказане рішення суду в частині поновлення на посаді у період з 20.08.2020 по 13.05.2021 не виконано, тому на підставі статті 236 Кодексу законів про працю України позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки виконання судового рішення.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

4. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року адміністративний позов задоволено частково.

4.1. Стягнуто з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі за період з 20 серпня 2020 року по 13 травня 2021 року, у сумі розміром 310552 (триста десять тисяч п`ятсот п`ятдесят дві) грн 83 (вісімдесят три) коп.

4.2. У задоволенні решти позовних вимог, - відмовлено.

4.3. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі розміром 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 (нуль) коп.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

5. Апелянт Офіс Генерального прокурора, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

6. В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що заяву позивача до Офісу Генерального прокурора про виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19.08.2020 в частині поновлення на посаді старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками органів, які ведуть боротьбу зі злочинністю Головного слідчого управління прокуратури України, разом з виконавчими листами Житомирського окружного адміністративного суду від 11.09.2020 № 5004 та №5505 надійшли до Офісу прокурора лише 11.11.2020.

7. При цьому, вказує що ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 05.01.2021 виконавчий лист №5004 від 11.09.2020 визнано таким, що не підлягає виконанню.

8. Наказом Генерального прокурора від 14.05.2021 №558ц, на виконання постанови відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 20.04.2021 про поновлення ОСОБА_1 на роботі, позивача поновлено на посаді старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками органів, які ведуть боротьбу зі злочинністю Головного слідчого управління прокуратури України.

9. Окрім того, зауважує, що поновлення позивача відбулось в Генеральній прокуратурі на раніше займаній посаді, а не в новоутвореному органі Офісу Генерального прокурора. Вказана позиція ґрунтується на нормах чинного законодавства та сталій практиці Верховного Суду. Апелянт вказує, що порушень вимог статті 236 Кодексу законів про працю України зі сторони Офісу Генерального прокурора немає, саме тому підстави для виплати позивачу середнього заробітку згідно з розрахунком позивача у зв`язку з несвоєчасним виконанням судового рішення про поновлення на роботі, відсутні.

ІІ. ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

10. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно з рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 19.08.2020 у справі №240/366/20 позов ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, задоволено:

- визнано протиправним та скасувати рішення П`ятої кадрової комісії від 4 грудня 2019 року №8 "Про неуспішне проходження прокурором атестації";

- визнано протиправним та скасувати наказ Генерального прокурора №2074ц від 21 грудня 2019 року про звільнення ОСОБА_1 ;

- поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками, які ведуть боротьбу зі злочинністю, Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України;
- стягнуто з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 263612,63 грн (двісті шістдесят три тисячі шістсот дванадцять гривень шістдесят три копійки) середнього заробітку за час вимушеного прогулу з дня звільнення - 24 грудня 2019 року до дня ухвалення рішення суду - 19 серпня 2020 року.

11. Рішення суду у справі №240/366/20 звернути до негайного виконання в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць (а.с. 15-29).

12. Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2020 рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2020 року змінено:

- четвертий абзац рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2020 року викладено наступним чином:

"Поновити ОСОБА_1 в Офісі Генерального прокурора на посаді, рівнозначній посаді старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками, які ведуть боротьбу зі злочинністю, Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України."

13. У решті - рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2020 року залишено без змін (а.с. 30-34).

14. Наказом Генерального прокурора №558ц від 14.05.2021 ОСОБА_1 поновлено на посаді старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками, які ведуть боротьбу зі злочинністю, Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України з 25.12.2019 (а.с. 35).

15. Постановою Верховного Суду від 14.12.2021 у справі №240/366/20 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора:

- постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2020 року в частині зміни рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2020 року щодо поновлення позивача скасовано та залишено в силі рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2020 року у цій частині вимог;

- рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2020 року змінено в частині вимог щодо стягнення середнього заробітку, виклавши абзац п`ятий резолютивної частини рішення суду першої інстанції в наступній редакції:

«Стягнути з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 274915,62 грн (двісті сімдесят чотири тисячі дев`ятсот п`ятнадцять гривень 62 копійки) середнього заробітку за час вимушеного прогулу з дня звільнення - 25 грудня 2019 року до дня ухвалення рішення суду - 19 серпня 2020 року».

16. В решті рішення судів попередніх інстанцій залишено без змін.

17. Вважаючи, що Офісу Генерального прокурора зобов`язаний виплатити середній заробіток у зв`язку із затримкою виконання рішення суду про поновлення його на роботі, позивач звернувся до суду з цим позовом.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

18. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

19. Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

20. Приписами частини 2 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

21. Відповідно до положень пункту 3 частини 1 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

22. Правові положення аналогічного змісту містяться також в статті 235 Кодексу законів про працю України, якою визначено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

23. Відповідно до статті 236 Кодексу законів про працю України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

24. Зі змісту наведених правових норм слідує, що законодавством передбачено обов`язок роботодавця негайно виконати рішення суду про поновлення на роботі працівника у разі його незаконного звільнення. Цей обов`язок полягає у тому, що роботодавець зобов`язаний видати наказ про поновлення працівника на роботі відразу після оголошення рішення суду.

25. Належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі слід вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

26. Вирішуючи питання обґрунтованості апеляційної скарги колегія суддів виходить з такого.

27.  Виконання рішення вважається закінченим із моменту фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків на підставі відповідного акта органу, який раніше прийняв незаконне рішення про звільнення працівника.

28. Тобто, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника вважається виконаним, коли власником або уповноваженим ним органом видано наказ (розпорядження) про допуск до роботи і фактично допущено до роботи такого працівника.

29. Наведена правова позиція підтверджується також висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 17.06.2020 у справі №521/1892/18.
30. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України).

31. Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19.08.2020 у справі №240/366/20 наказом Офісу Генерального прокурора №558ц від 14.05.2021 поновлено на посаді старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками, які ведуть боротьбу зі злочинністю, Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України (а.с. 35).

32. Рішення Житомирського окружного адміністративного суду у справі №240/366/20 від 19 серпня 2020 року в частині поновлення позивача, Верховний Суд залишив у силі постановою від 14 грудня 2021 року, проте, виконання зазначених судових рішень про поновлення на роботі, незважаючи на негайне виконання, відбулося лише 15 травня 2021 року.

33. З огляду на вказане, саме з 20 серпня 2020 року (наступний день після постановлення рішення про поновлення на роботі) до 13 травня 2021 року (до дата видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі), є час затримки виконання судового рішення про поновлення позивача на роботі та становить 183 дні затримки.

34. Порядок обчислення середньої заробітної плати затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 (далі - Порядок).

35. Відповідно до абзацу третього пункту 2 вказаного Порядку обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

36. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

37. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

38. Абзацом третім пункту 3 Порядку визначено, що усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

39. Пунктом 8 Порядку встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

40. Згідно з копією довідки Офісу генерального прокурора №21-245 зп від 20.03.2021, розмір середньоденного грошового забезпечення позивача становить 1697,01 грн (29782,54 грн + 36400,87 = (48759,37 - 12358,50 грн ) /39) (а.с.12).

41. Колегія суддів зазначає, що сума середньоденного грошового забезпечення позивача у розмірі 1697,01 грн також встановлена у рішенні Житомирського окружного адміністративного суду від 19.08.2020 у справі №240/366/20 (а.с. 15-29).

42. З огляду на викладене середній заробіток за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі позивача становить: 1697,01 грн (середньоденний заробіток) х 183 робочих днів (час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі з 20 серпня 2020 року по 13 травня 2021 року) = 310552,83 грн.

43. Щодо доводів апелянта з приводу винесення Житомирським окружним адміністративним судом що ухвали від 05.01.2021 про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист №5004 від 11.09.2020, суд зазначає наступне.

44. Відповідно до правової позиції, яка викладена Великою Палатою Верховного Суду від 20.06.2018 у справі №826/808/16, та у постановах Верховного Суду від 23.10.2019 у справі №826/9155/16, від 13.05.2020 у справі №826/1001/16 вказано, що виплата середнього заробітку проводиться за весь час вимушеного прогулу, законом не передбачено будь-яких підстав для зменшення його розміру за певних обставин.

45. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Водночас така відповідальність не поставлена в залежність від дій чи ініціативи працівника.

46. Відповідальність за затримку власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, встановлена статтею 236 КЗпП України, згідно із якою виплата середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі проводиться незалежно від вини роботодавця в цій затримці.

47. Середній заробіток за своїм змістом є державною гарантією, право на отримання якого виникла у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою роботу з незалежних від нього причин. Закон пов`язує цю виплату виключно із фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

48. Наведені приписи КЗпП України не містять застережень, що власник або уповноважений ним орган не відповідає за затримку виконання рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, якщо працівник не вчинив додаткових дій, які б вказували на його бажання поновитися на роботі, або вичинялися дії щодо відкликання виконавчого листа.

49. Крім того, колегія суддів зауважує, що стягуючи з відповідача на користь позивача суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, слід зазначити про відрахування податків, зборів та інших обов`язкових платежів, оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є обов`язком роботодавця та працівника, а не суду, тому розрахунки, наведені в судовому рішенні, є тією сумою коштів, з яких в подальшому роботодавцем здійснюються утримання податку з доходів та інших обов`язкових платежів.

50. Аналогічна правова позиція зазначена в пунктах 39-41 постанови Верховного Суду від 08.11.2018 у справі №805/1008/16-а.

51. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

V. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

52. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

53. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

54. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

55. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

56. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу Офісу Генерального прокурора слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.  

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Офісу Генерального прокурора залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

          
Головуючий	 	 	Мацький Є.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Залімський І. Г.    Сушко О.О.