ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

13 липня 2022 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 747/379/21
Головуючий у першій інстанції – Косенко Ю. Л.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/150/22

Чернігівський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді Скрипки А.А.
суддів: Євстафіїва О.К., Онищенко О.І. 

сторони: 
позивач: Акціонерне товариство ”Універсал Банк”
відповідач: ОСОБА_1 

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства ”Універсал Банк” на заочне рішення Талалаївського районного суду Чернігівської області у складі судді Косенко Ю.Л. від 27 серпня 2021 року, місце ухвалення рішення смт. Талалаївка, у справі за позовом Акціонерного товариства ”Універсал Банк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

                           В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року Акціонерне товариство ”Універсал Банк” звернулось до суду з даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг ”Monobank” від 26.04.2018 року у розмірі 151 309 грн. 20 коп., станом на 15.03.2021 року, яка складається із наступного: 151 259 грн. 20 коп. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 50 грн. - заборгованість за пенею та комісією. Вказану суму заборгованості позивач просив стягнути на свою користь із відповідача, а також відшкодувати понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 2 270 грн. Вимоги заявленого позову Акціонерне товариство ”Універсал Банк” обґрунтовувало тим, що у жовтні 2017 року Акціонерне товариство ”Універсал Банк” запустило новий проект Monobank, у рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки Monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках Monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. 26.04.2018 року ОСОБА_1 звернувся до АТ ”Універсал Банк” з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 26.04.2018 року, яка разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Позивач вказував, що підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір, та зобов`язався виконувати його умови. Позивач зазначав, що на підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 80 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка № НОМЕР_1 . Позивач стверджував, що банк свої зобов`язання за укладеним договором виконав у повному обсязі, а саме, надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Проте, як вказував позивач, відповідач ОСОБА_1 , всупереч чинному законодавству та умовам договору, належним чином покладені на нього обов`язки перед банком не виконав, порушив умови кредитного договору, і має прострочену заборгованість. Позивач зазначає, що станом на 15.03.2021 року за відповідачем по укладеному з АТ ”Універсал Банк” договору про надання банківських послуг наявна заборгованість на загальну суму 191 689,67 грн., у тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 151 259,20 грн., заборгованість за пенею та комісією - 40 430,47 грн. В позові АТ ”Універсал Банк” просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за договором про надання  банківських  послуг  ”Monobank”  від  26.04.2018  року  у  розмірі 151 309,20 грн., станом на 15.03.2021 року, в тому числі, 151 259,20 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 50 грн.  -  заборгованість за пенею та комісією, а також судові витрати у розмірі 2 270 грн.
     
Заочним рішенням Талалаївського районного суду Чернігівської області від 27.08.2021 року відмовлено повністю у задоволенні позову Акціонерного товариства ”Універсал Банк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості  за Договором про надання банківських послуг ”Мonobank” від 26.04.2018 року у розмірі 151 309 грн. 20 коп., що виникла станом на 15.03.2021 року. 
  
В апеляційній скарзі Акціонерне товариство ”Універсал Банк” просить скасувати заочне рішення суду першої інстанції від 27.08.2021 року, та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Акціонерного товариства ”Універсал Банк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги вказують, що викладені у оскаржуваному заочному рішенні суду першої інстанції від 27.08.2021 року висновки не в повній мірі відповідають обставинам справи, також судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваного заочного рішення суду першої інстанції Доводи апеляційної скарги зазначають, що між сторонами було погоджено у визначений законом формі істотні умови договору в частині визначення процентної ставки, пені та комісії, оскільки підписуючи анкету-заяву, відповідач погодився, та був ознайомлений із Умовами обслуговування рахунків фізичної особи в АТ ”Універсал Банк”, Тарифами за карткою ”Monobank”, Таблицею обчислення вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту ”Карта monobank”. Доводи апеляційної скарги стверджують, що укладення між сторонами договору про надання кредиту в електронній формі відповідає положенням Закону України ”Про електронну комерцію”, оскільки банк доводить зазначену обставину анкетою-заявою, банк ідентифікував боржника, отримавши ПІБ, РНОКПП, місце проживання, місце роботи, телефон, дані паспорту тощо; боржник просив вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі, його електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому у банку; засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися ним для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій, згідно з договором; визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Доводи апеляційної скарги вказують, що наданий банком розрахунок заборгованості є належним доказом, який підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, оскільки містить детальний опис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів боржником, кількість днів, за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом. Доводи апеляційної скарги зазначають, що відсутність підпису боржника на паперовому екземплярі Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ ”Універсал Банк”, Тарифів за карткою ”Monobank”, Таблиці обчислення вартості кредиту, Паспорті споживчого кредиту ”Карта monobank” не свідчить про неукладеність договору про споживчий кредит, оскільки відповідач висловив свою згоду із вказаними документами в електронному вигляді у мобільному застосунку ”monobank” шляхом застосування електронного цифрового підпису.
  
Згідно приписів ч.1 статті 369 ЦПК України, апеляційний суд розглядає справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства ”Універсал Банк” на заочне рішення Талалаївського районного суду Чернігівської області від 27.08.2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства ”Універсал Банк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.90-93), сторони даного спору обізнані про наявність ухвал апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження у справі та про призначення справи до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення (виклику) учасників справи. 

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що 26.04.2018 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір шляхом підписання Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого позивачем було відкрито відповідачу поточний рахунок у гривні, та банк надав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у сумі 80 000,00 грн. (а.с.9).
У підписаній відповідачем Анкеті-заяві до Договору про надання банківських послуг від 26.04.2018 року відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом із Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, та відповідно підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, які складають Договір, та зобов`язався виконувати його умови.
АТ ”Універсал Банк” свої зобов`язання за Договором виконало у повному обсязі, а саме, відповідачу була надана можливість розпоряджатись кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту.
Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором №б/н від 26.04.2108 року, укладеного між Універсал Банк та ОСОБА_1 , вбачається, що станом на 15.03.2021 року за відповідачем наявна заборгованість на загальну суму 191 689,67 грн., у тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 151 259,20 грн., заборгованість за пенею та комісією - 40 430,47 грн. (а.с.6-8).

Як вбачається із заочного рішення Талалаївського районного суду Чернігівської області від 27.08.2021 року, відмовляючи у повному обсязі у задоволенні вимог заявленого позову Акціонерного товариства ”Універсал Банк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі отриманих кредитних коштів (встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), сплату відповідальності у вигляді процентів за користування кредитними коштами та пені (неустойки) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Також суд першої інстанції зазначив, що відсутні підстави вважати, що при укладенні між сторонами у справі договору банк дотримався вимог, передбачених ч.2 статті 11 Закону України ”Про захист прав споживачів”, про повідомлення відповідача, як споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк, а Умови та Правила надання банківських послуг в Універсал Банку, Тарифи, паспорт споживчого кредиту не містять підпису відповідача, і тому не можуть розцінюватись, як доказ на підтвердження ознайомлення відповідача саме з цими Умовами та Правилами надання банківських послуг.

Апеляційний суд вважає, що в ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє часткове підтвердження доводи апеляційної скарги відносно того, що висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні вимог заявленого позову не узгоджується із фактичними обставинами справи, а також із нормами права, які регулюють спірні правовідносини. 

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.    

Із прийняттям Закону України ”Про електронну комерцію” №675-VIII від 03.09.2015 року, який набрав чинності 30.09.2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
Статтею 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом   надсилання   комерційного   електронного   повідомлення, розміщення пропозиції  (оферти)  у  мережі  Інтернет  або  інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 статті 11 Закону).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч.6 статті 11 вказаного Закону).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - ч.12 статті 11 Закону № 675-VIII.
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України ”Про електронний цифровий підпис”, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як встановлено під час судового розгляду даної справи, у жовтні 2017 року Акціонерне Товариство ”Універсал Банк” запустило новий проект ”Monobank”, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки ”Monobank”. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках мonobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.
Особливістю проекту ”Monobank” є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.
З матеріалів справи вбачається, що 26.04.2018 року між АТ ”Універсал Банк” та ОСОБА_1 було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, в якій відповідач просить відкрити відповідний зазначений поточний рахунок у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов договору та наведених нижче умов (а.с.9).
У даній заяві зазначено, що ОСОБА_1 проставлянням власноруч свого підпису під цією анкетою-заявою:
1. Підтверджує, що надані ним документи є чинними (дійсними) та наведені вище їх копії відповідають оригіналу.
2. Погоджується, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, складають договір про надання банківських послуг, укладення якого він підтверджує та зобов`язується виконувати його умови. 
3. Підписанням цього договору підтверджує, що він ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього, він беззастережно погоджується з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погоджується з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту банк повідомляє його шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток.
4. Зі змістом Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунка у національній та іноземній валютах ознайомлений, вимоги цієї інструкції для нього обов`язкові. Йому відомо про те, що вказаний у цій анкеті-заяві поточний рахунок забороняється використовувати для здійснення операцій, пов`язаних із здійсненням підприємницької діяльності.
5. Підтверджує і засвідчує, що вся інформація та/або документи, надані ним банку, в тому числі через мобільний додаток, є повною і достовірною у всіх відношеннях, і він зобов`язується повідомляти банк про будь-які зміни в цій інформації, що можуть статися, не пізніше, ніж через 3 банківські дні від настання таких змін.
6. Просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі її електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому у банку.
Також у анкеті-заяві ОСОБА_1 засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем 036B713D8CA4639A4046478072EAECA66C25B50763CEA440E66E1F9D545D762D52, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з Договором та визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтверджує, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або Банком з використанням електронного/електронного цифрового підпису.

До позовної заяви позивач додав витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи,  затверджених рішенням Правління ПАТ ”Універсал Банк”, протокол №33 від 27.09.2017 року, додатками до яких є Тарифи та Паспорт споживчого кредиту ”Картка monobank”, які підписані відповідачем шляхом накладення електронного цифрового підпису (а.с.10-24).
Згідно наданого банком розрахунку заборгованості, який не спростовано відповідачем, за договором №б/н від 26.04.2018 року станом на 15.03.2021 року, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 становить 191 689,64 грн., у тому числі: загальний залишок заборгованості за  наданим  кредитом  (тілом   кредиту)  -  151 259,20  грн.,  заборгованість за  пенею  та  комісією - 40 430,47 грн. (а.с.6-8).
Позивач свої зобов`язання за вказаним договором виконав, надавши відповідачу кредитні кошти у користування.
Відповідач користувався кредитними коштами, про що свідчить банківська виписка по рахунку ОСОБА_1 (а.с.68-76) про рух коштів по картці, з якої вбачається, що відповідач розраховувався кредитною карткою, поповнював мобільний рахунок, здійснював перерахування на інші платіжні картки, знімав готівку в банкоматах, а також частково погашав кредит, проте, повністю свої зобов`язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів не виконав, у зв`язку з чим утворилась кредитна заборгованість.

Відповідно до ч.1, ч.2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ч.1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 статті 628 ЦК України визначає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно ч.1,ч.2 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Механізм укладення електронного договору, який має використовуватись позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема, вимоги до його підписання сторонами, організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем, права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції врегульовано Законами України ”Про електронну комерцію” та ”Про електронний цифровий підпис” (в редакції, чинній на час укладення кредитного договору).
Відповідно до статей 3, 4 Закону України ”Про електронний цифровий підпис” (в редакції, чинній на час укладення кредитного договору), електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа. Електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.
Згідно ч.1 статті 3 Закону України ”Про електронну комерцію”, електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частин 1-6 статті 11 Закону України ”Про електронну комерцію”, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Електронний договір, крім визначених Цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості.
Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом   надсилання   комерційного   електронного   повідомлення, розміщення пропозиції  (оферти)  у  мережі  Інтернет  або  інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 Закону України ’’Про електронну комерцію’’ встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України ”Про електронний цифровий підпис”, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 
електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 
аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Аналізуючи викладене, необхідно зазначити, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.
Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.
Позивачем надано належні та допустимі докази укладення між сторонами 26.04.2018 року кредитного договору та отриманням відповідачем кредитних коштів.
Анкета-заява до договору про надання банківських послуг від 26.04.2018 року була підписана ОСОБА_1 особисто, Умови обслуговування рахунків фізичної особи, затверджені рішенням Правління ПАТ ”Універсал Банк”, протокол №33 від 27.09.2017 року, додатками до яких є Тарифи та Паспорт споживчого кредиту ”Картка monobank”, підписані відповідачем шляхом накладення електронного цифрового підпису. Генерація ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем засвідчена відповідачем у анкеті-заяві від 26.04.2018 року (пункт 6).

З врахуванням вищевикладеного, висновки суду першої інстанції про відсутність підстав вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_1 АТ ”Універсал Банк” дотрималось передбачених ч.2 статті 11 Закону України ”Про захист прав споживачів” вимог про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк, не відповідають фактичним обставинам справи.
За даних обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що між АТ ”Універсал Банк” та ОСОБА_1 було укладено електронний кредитний договір в рамках банківського проекту ”monobank” відповідно до вимог чинного законодавства, за яким відповідач отримав кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Згідно із частинами першою, другою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом частини першої статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в даному випадку, АТ ”Універсал Банк”).
Умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. За даних обставин, з огляду на зміст статей: 633,634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Позивач, обґрунтовуючи право вимоги, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 26.04.2018 року, посилався на Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ ”Універсал Банк”, розміщені на сайті: https://www.monobank.ua/terms/, як невід`ємну частину спірного договору.
Проте, з матеріалів справи не вбачається, що саме з даними Умовами обслуговування рахунків фізичної особи відповідач ознайомився і погодився, підписуючи заяву. Також з матеріалів справи не вбачається, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, і щодо користування кредитними коштами та щодо сплати пені та комісії за користування кредитними коштами, зокрема, саме у зазначених в цих документах, які додані банком до матеріалів справи, розмірах і порядках нарахування.
В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови обслуговування рахунків фізичної особи, які розміщені на офіційному сайті позивача(www.monobank.ua) змінювалися АТ ”Універсал Банк”.

За вказаних обставин, та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови обслуговування рахунків фізичної особи, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату пені та комісії за користування кредитними коштами, надані банком Умови обслуговування рахунків фізичної особи не можуть розцінюватись, як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Відповідно до ч.4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин апеляційний суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі №342/180/17, провадження №14-131цс19.
Приймаючи до уваги вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для нарахування у розмір заборгованості відповідача процентів за користування коштами, пені та комісії.
Крім того, визначаючи розмір заборгованості відповідача за тілом кредиту, АТ ”Універсал Банк” посилається на ту обставину, що згідно п.5.23. п.5 Розділу ІІ Умов, кредит збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, по неустойці, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати вказаної заборгованості.
Проте, приймаючи до уваги, що апеляційним судом надано оцінку, як неналежному доказу, наданим позивачем Умовам обслуговування рахунків фізичної особи, про що зазначено вище, відсутні підстави для задоволення вимог банку щодо збільшення кредиту на підставі наведеного положення Умов обслуговування рахунків фізичної особи.

Вирішуючи питання про розмір заборгованості за кредитним договором, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що стягненню підлягає саме сума неповернутих коштів.
Доказами, що підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України ”Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”. Згідно із вказаними положеннями закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

У постанові Верховного Суду від 16.09.2020 року у справі №200/5647/18, провадження №61-9618св19 зазначено, що виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, і вона повинна досліджуватися судом у сукупності із іншими доказами.

Як вбачається із наявного у справі розрахунку заборгованості за кредитним договором та виписки про рух коштів по картці ОСОБА_1 , загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) становить 151 259,20 грн., і починаючи з 01.11.2018 року, банк здійснював автоматичне погашення відсотків, пені та комісії за рахунок тіла кредиту, безпідставно збільшуючи тіло кредиту на 101 259,20 грн.
При цьому, доказів погодження сторонами договору в письмовій формі такого порядку погашення відсотків та штрафних санкцій банком не надано суду першої інстанції, і не представлено апеляційному суду. За даних обставин, вказані дії позивача не відповідають суті кредитних відносин, оскільки проценти та штрафні санкції за своєю суттю є платою за користування кредитними коштами.
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ ”Універсал Банк” не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення  вимоги,  кредитор  має  право  вимагати  його  виконання  в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, апеляційний суд дійшов висновку, що банк вправі вимагати захисту своїх прав, шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку щодо повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Виходячи з вищенаведеного, а також приймаючи до уваги, що баланс на початок періоду на картковому рахунку відповідача становив 50 000 грн., і ОСОБА_1 систематично користувався коштами та частково погашав заборгованість за фактично отриманими коштами, залишок після операцій станом на 29.10.2018 року становив 66,11 грн. (а.с.68-76).
Таким чином, ОСОБА_1 фактично не повернуто банку грошові кошти у розмірі 49 933,89 грн.: (50 000 грн. - 66,11 грн. = 49 933,89 грн.), які підлягають до стягнення.
За даних обставин, в ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє часткове підтвердження доводи апеляційної скарги відносно того, що висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_1 кредитної заборгованості на користь позивача, не узгоджується із фактичними обставинами справи та нормами права, які регулюють спірні правовідносини. 

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу Акціонерного товариства ”Універсал Банк” необхідно задовольнити частково. При цьому, заочне рішення Талалаївського районного суду Чернігівської області від 27.08.2021 року, скасувати. За даних обставин, апеляційний суд вважає за необхідне прийняти постанову, якою позовні вимоги Акціонерного товариства ”Універсал Банк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково. А саме, стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства ”Універсал Банк” заборгованість за договором про надання банківських послуг ”Мonobank” від 26.04.2018 року, станом на 15.03.2021 року, у розмірі 49 933 (сорок дев`ять тисяч дев`ятсот тридцять три) грн. 89 коп. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити. 

Апеляційний суд, відповідно до приписів ч.1, ч.13 статті 141 ЦПК України, яка регламентує розподіл судових витрат між сторонами, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства    ”Універсал   Банк”    1 872   (одну   тисячу   вісімсот   сімдесят дві) грн. 75 коп. в рахунок часткового відшкодування документально підтверджених понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги.  
Розрахунок наступний: 5 675 грн. (а.с.1,58) х 33% (задоволено апеляційним судом вимоги позовної заяви та апеляційної скарги) = 1 872 грн. 75 коп.   

Керуючись статтями: 141, 367, 369, 374; п.4 ч.1, ч.2 статті 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,  
                             
                           П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства ”Універсал Банк” задовольнити частково. 

Заочне рішення Талалаївського районного суду Чернігівської області від 27 серпня 2021 року, скасувати.

Позовні вимоги Акціонерного товариства ”Універсал Банк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства ”Універсал Банк” заборгованість за договором про надання банківських послуг ”Мonobank” від 26.04.2018 року, станом на 15.03.2021 року, у розмірі 49 933 (сорок дев`ять тисяч дев`ятсот тридцять три) грн. 89 коп. 

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити. 

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства ”Універсал Банк” 1 872 (одну тисячу вісімсот сімдесят дві) грн. 75 коп. в рахунок часткового відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги.  

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених п.2 ч.3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 13.07.2022  року. 

Головуючий:                                                  Судді: