УХВАЛА
м. Київ

01 липня 2022 року 
справа №380/13163/21
адміністративне провадження № К/990/16461/22 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Ханової Р. Ф., 
суддів - Бившевої Л. І., Хохуляка В. В.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області
на додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2022 року
у справі № 380/13163/21
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Компані» 
до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України 
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення та рішення про результати розгляду скарги,

УСТАНОВИВ:

29 червня 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Львівській області на додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2022 року у справі № 380/13163/21 про часткове задоволення заяви щодо стягнення витрат на оплату правничої допомоги.

Додатковим рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2022 року частково задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Компані» та стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області та Державної податкової служби України на користь товариства витрати на професійну правничу допомогу у сумі по 7500,00 гривень з кожного.

Однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом (частина третя  статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Згідно з відомостями з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 30 червня 2022 року адміністративну справу №380/13163/21 визнано справою незначної складеності та відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення, яким розглянуто справу по суті.

Тому при оцінці касаційної скарги на предмет допустимості касаційного оскарження додаткового рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2022 року, слід застосовувати такий же критерій.

Доводи про наявність виключних обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, податковий орган у касаційній скарзі належним чином не обґрунтував.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Суд першої інстанції не порушив норми частин другої, четвертої та пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання щодо розгляду справи у спрощеному позовному провадженні.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 12, 257, 328, 333, 359 КАС України, Суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Львівській області на додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2022 року у справі № 380/13163/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Компані» до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення та рішення про результати розгляду скарги.

Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                                    Р. Ф. Ханова

                                                                                                      Л. І. Бившева
          
                                                                                                    В. В. Хохуляк