Ухвала
11 травня 2022 року
м. Київ
 
справа № 465/6009/18
 
провадження № 61-1316св22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Черняк Ю. В., 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання договору поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , 
в інтересах якої діє адвокат Безвенюк Віктор Володимирович, на постанову Львівського апеляційного суду від 09 грудня 2021 року,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 16 лютого                  2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано таким, що поновлений на той самий строк (з 05 березня 2014 року до 05 березня 2019 року) і на тих самих умовах договір оренди земельної ділянки від 15 квітня 2009 року, зареєстрований у Львівській міській раді                15 квітня 2009 року за № Ф-1238 та у Львівському міському відділі Львівської регіональної філії центру ДЗК 10 серпня 2009 року за                                                      № 04:09:438:00038 кн. 04-2.
Визнано таким, що поновлений на той самий строк (з 05 березня 2019 року  до 05 березня 2024 року) і на тих самих умовах договір оренди земельної ділянки від 15 квітня 2009 року, зареєстрований у Львівській міській раді                 15 квітня 2009 року за № Ф-1238 та у Львівському міському відділі Львівської регіональної філії центру ДЗК 10 серпня 2009 року за                                 № 04:09:438:00038 кн. 04-2.
Визнано укладеною додаткову угоду від 18 лютого 2020 року до договору оренди земельної ділянки від 15 квітня 2009 року (зареєстрований                            у Львівській міській раді 15 квітня 2009 за №Ф-1238 та у Львівському міському відділі Львівської регіональної філії центру ДЗК 10 серпня                    2009 року за № 04:09:438:00038 кн. 04-2) про поновлення договору оренди земельної ділянки від 15 квітня 2009 року на той самий строк і на тих самих умовах двічі, а саме: з 05 березня 2014 року до 05 березня 2019 року; та                       з 05 березня 2019 року до 05 березня 2024 року.
Вирішено про розподіл судових витрат.
Постановою Львівського апеляційного суду від 09 грудня 2021 року апеляційну скаргу Львівської міської ради задоволено.
Рішення Франківського районного суду м. Львова від 16 лютого
2021 року скасовано та ухвалено нову постанову.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання договору поновленим на той самий строк і на тих самих умовах відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
У касаційній скарзі, поданій у січні 2022 року до Верховного Суду, 
ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Безвенюк В. В., посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати, справу передати на розгляд до апеляційного суду.
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
Як на підставу касаційного оскарження судових рішень, ухвалених у справі заявник посилається на застосування судами норм матеріального права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься 
в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
Ураховуючи, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу необхідно розглянути колегією у складі п`яти суддів.
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою 
статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання договору поновленим на той самий строк і на тих самих умовах призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. 
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному                   веб-порталі судової влади України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                           І. А. Воробйова
 
                                                                                                                        Р. А. Лідовець
 
                                                                                                                        Ю. В. Черняк