ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2022 року	Львів	Справа № 140/15080/21 пров. № А/857/7709/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді:                                                  Запотічного І.І.,
суддів:                                                                      Довгої О.І., Ільчишин Н.В.,
розглянувши у в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу    ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22 березня 2022 року (суддя Ковальчук В.Д., ухвалене в м. Луцьку ) у справі № 140/15080/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області, Відділу архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Нововолинської міської ради   про визнання протиправними та скасування припису та постанови,-  

                                                            ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Виконавчого комітету Нововолинської міської ради, Відділу державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Нововолинської міської ради  про визнання протиправними та скасування припису від 16 листопада 2021 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, постанови від 22 листопада 2021 року №35 по справі про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 22 березня 2022 року в задоволенні позову відмовлено повністю.
Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив позивач- ОСОБА_1 , яка в апеляційній скарзі покликаються на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити.
В обґрунтування апеляційної скарги зокрема зазначає, що щодо неї складено один протокол про адміністративне правопорушення від 16 листопада  2021 року за частинами 1, 5 статті 96  КУпАП, якими визначено два самостійні порушення вимог законодавства щодо містобудівної діяльності, що є порушенням вимог статті 256 КУпАП. Також зазначає, що, відповідачем не було встановлено часу вчинення адміністративного порушення, тому неможливо встановити, чи мав право суб`єкт владних повноважень розпочати провадження у справі та чи не підлягало воно закриттю. Зазначає, що оскільки право власності на об`єкт нежитлової нерухомості було зареєстровано 23 жовтня 2020 року, тому на даний момент сплили строку накладення адміністративного стягнення. Також апелянт вважає, що вона не є суб`єктом містобудування, тобто особою, який будує або збудував об`єкт будівництва, вона не здійснювала реконструкцію квартири, тому вона не може бути притягнута до відповідальності за порушення у сфері містобудівної діяльності, а також не може бути особою, якій може бути видано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил. Також, зазначає, що, у приписі не вказано, які саме заходи необхідно вчинити ОСОБА_1 для усунення виявлених порушень у відповідності до вимог чинного законодавства.
Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу рішення суду першої інстанції вважає законним та просить залишити його без змін.
Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави та доводи в межах апеляційної скарги, відзив, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 28 лютого 2020 року №170, укладеного між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (продавці) та ОСОБА_1 (покупець), остання придбала квартиру АДРЕСА_1 , що має загальну площу 45,5 кв.м та житлову 26,0 кв.м.
Відповідно до витягу з рішення виконавчого комітету Благодатної селищної ради від 05 травня 2018 року №1 “Про переведення житлових приміщень у нежитлові під розміщення об`єктів невиробничої сфери” дозволено ОСОБА_1 , як виняток, перевести житлові приміщення квартири АДРЕСА_1 , що належать їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 28.02.2020, шляхом розробки проекту та проведення реконструкції вказаних вбудованих приміщень під продуктовий магазин.
В подальшому на підставі наказу від 11 листопада 2021 року №37 та направлення від 11 листопада 2021 року № 44 Відділом ДАБК виконавчого комітету Нововолинської міської ради проведено позапланову перевірку дотримання суб`єктом містобудування ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті: “Реконструкція вбудованих приміщень на АДРЕСА_2 ”.  За наслідками перевірки складено акт від 16 листопада 2021 року №44, яким встановлено порушення вимог законодавства, а саме статей 26, 31, 34, 36 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності”, постанови Кабінету Міністрів України № 466 від 13 квітня 2011 року “Деякі питання виконання підготовчих та будівельних робіт”. Зокрема, ОСОБА_1 на об`єкті будівництва, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 здійснює реконструкцію вбудованих приміщень з втручанням в огороджувальні та несучі конструкції, а саме: проведений демонтаж віконного отвору, розібрано частину стіни під віконним отвором, на місці віконного отвору встановлено вхідні двері. Реконструкція вбудованого приміщення здійснюється без документів, що надають право на виконання будівельних робіт (замовником не було подано повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу ДАБК), без належно розробленої та затвердженої проектної документації. Даний об`єкт належить до об`єктів з середніми наслідками – СС1.
Як вбачається з матеріалів справи 16 листопада 2021 року головним спеціалістом відділу ДАБК виконавчого комітету Нововолинської міської ради Кортоусом С.С. видано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, яким ОСОБА_1 зобов`язано усунути виявлені порушення у відповідності до вимог чинного законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил до 16 січня 2022 року, а у разі неможливості усунення порушень вимог чинного законодавства, привести об`єкт до попереднього стану до 16 січня 2022 року. Вказаний припис підписаний ОСОБА_1 16.11.2021 без зауважень. 
Також головним спеціалістом відділу ДАБК виконавчого комітету Нововолинської міської ради Кортоусом С.С. 16 листопада 2021 року складено протокол про правопорушення, яким встановлено порушення ОСОБА_1 частин 1, 5 статті 96 КУпАП. В протоколі зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10:00 год 22 листопада 2021 року. Вказаний протокол підписаний ОСОБА_1 без пояснень та зауважень.
За результатами розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності (акта позапланової перевірки та протоколу про адміністративне правопорушення від 16 листопада 2021 року), 22 листопада 2021 року начальником відділу ДАБК виконавчого комітету Нововолинської міської ради Гальчиком С.М. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №35, якою до ОСОБА_1 у зв`язку із порушеннями вимог статей 26, 31, 34, 36 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності”, постанови Кабінету Міністрів України № 466 від 13 квітня 2011 року “Деякі питання виконання підготовчих та будівельних робіт”, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частинами 1, 5 статті 96 КУпАП, та застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн.
Вважаючи припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил та постанову по справі про адміністративне правопорушення протиправними, позивач звернулася в суд з даним позовом.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначає Закон України “Про регулювання містобудівної діяльності” від 17 лютого 2011 року № 3038-VІ (далі - Закон №3038-VI), частиною 1 статті 41 Закону якого передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної, діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.
Частиною третьою статті 6 Закону №3038-VІ визначені органи державного архітектурно-будівельного контролю, до яких зокрема належать виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.
Як вірно зазначено судом першої інстанції, функції державного архітектурно-будівельного контролю на території міста Нововолинська здійснюються відділом ДАБК виконавчого комітету Нововолинської міської ради.
Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553 було затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, який визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт (далі - Порядок №553), пунктом 5 якого передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.
Відповідно до пунктів  7, 9 Порядку №553 Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.
Відповідно до частини 3 статті 41 Закону №3038-VI, посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: 1) безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню; 2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; 3) у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт у випадках, визначених цим Законом.
Пунктами 13, 14 Порядку №533 передбачено, що суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право: вимагати від посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю дотримання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю службових посвідчень; бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю; подавати в письмовій формі, зокрема через електронний кабінет, свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки.  Суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов`язаний: допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання ними порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; одержувати примірник припису органу державного архітектурно-будівельного контролю за результатами здійсненого планового чи позапланового заходу; виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; надавати документи, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали, зокрема через електронний кабінет, з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.
Як передбачено пунктами 16-20 цього Порядку за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт. У приписі обов`язково встановлюється строк для усунення виявлених порушень згідно з додатком. Керівникові кожного суб`єкта містобудування, щодо якого складений акт перевірки, або його уповноваженій особі надається по одному примірнику такого акта. Один примірник акта перевірки залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю. Акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю. Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку та суб`єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль. Припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, а інший надається суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль. Припис підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку. Протокол разом з усіма матеріалами перевірки протягом трьох днів після його складення подається посадовій особі органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.
Проаналізувавши наведені норми судом першої інстанції зроблено вірний висновок, що на законодавчому рівні встановлено алгоритм дій щодо проведення заходів державного архітектурно-будівельного контролю у сфері містобудівної діяльності. Суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється перевірка, має право бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та за його наслідками отримувати акт перевірки, припис, надавати письмові пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки. При цьому в акті фіксуються порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності у разі їх виявлення. На підставі акту складаються обов`язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, а також відповідні протоколи, які у встановлений Порядками №533 строк подаються для винесення постанови про накладення штрафу. 
Матеріалами справи підтверджено, що позивач була присутня під час проведення перевірки та підписала акт від 16.11.2021 №44, припис від 16.11.2021 та протокол про адміністративне правопорушення без зауважень, що свідчить її підпис у вказаних документах.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 на об`єкті будівництва, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , здійснила реконструкцію квартири без документів, що надають право на початок виконання будівельних робіт, без належно розробленої та затвердженої проектної документації. За результатами дослідження об`єкта будівництва виявлено, що був проведений демонтаж віконного отвору, розібрано частину стіни під віконним отвором, на місці віконного отвору встановлено вхідні двері. 
Пунктами 3.2, 3.21 ДБН А.2.2-3-2014 “Склад та зміст проектної документації на будівництво” (затверджено наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 04 червня 2014 року №163) передбачено, що  будівництво -  нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт та технічне переоснащення об`єктів будівництва; реконструкція - це перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкту будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників, забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкту в цілому або його частин (за умови їх автономності).
Пунктом 2 Порядку №466 передбачено, що будівельні роботи- це роботи з нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту.
Як вбачається з акту перевірки, позивачем порушено вимоги статей 26, 31, 34, 36 Закону №3038-VI, Порядку №466.
Відповідно до частини 1 статті 31 Закону №3038-VI, проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.
Як передбачено пунктом 1 частини 1 статті 34 Закону №3038-VI та пунктом 5 Порядку №466, замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частини 1 статті 36 Закону №3038-VI право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), об`єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт. 
Пунктом 13 Порядку №466 передбачено, що повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, та повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) (далі - повідомлення), повідомлення про зміну даних у зазначених повідомленнях за формою згідно з додатками 1, 2 і 2-1 до цього Порядку подається замовником (його уповноваженою особою) особисто або надсилається рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронний кабінет до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю за місцезнаходженням об`єкта не пізніше ніж за один календарний день до початку виконання підготовчих або будівельних робіт. Орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом п`яти робочих днів з дня надходження повідомлення забезпечує внесення інформації, зазначеної у повідомленні, до реєстру згідно з цим Порядком. 
Забороняється виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт (частина 2 статті 36 Закону №3038-VI).
Відповідно до частини 7 статті 34 Закону №3038-VI, виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.
Відповідно до Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що надають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затвердженого постановою Кабінет Міністрів України від 07 червня 2017 року №406, до таких будівельних робіт належать роботи з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, а також нежилого будинку, будівлі, споруди, приміщення в них, виконання яких не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними (СС1), з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками.
Відтак суд першої інстанції вірно зазначив, що як нове будівництво, так і реконструкцію віднесено до будівельних робіт, які потребують отримання дозвільного документу. 
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що реконструкція приміщення (колишньої квартири) із зміною функціонального призначення, зміною геометричних параметрів об`єкта (як-от збільшення площі за рахунок прибудови тамбура), втручання в несучі конструкції вимагає отримувати дозвільні документи, а виконання будівельних робіт без дозвільних документів забороняється.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, реконструкція приміщення позивачем здійснена без документів, що надають право на виконання будівельних робіт (не було подано повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю).
Рішенням виконавчого комітету Благодатної селищної ради від 05 травня 2018 року №1 “Про переведення житлових приміщень у нежитлові під розміщення об`єктів невиробничої сфери” дозволено ОСОБА_1 , як виняток, перевести житлові приміщення квартири АДРЕСА_1 , що належать їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 28.02.2020, шляхом розробки проекту та проведення реконструкції вказаних вбудованих приміщень під продуктовий магазин.
Пунктом 2.2 рішення виконавчого комітету Благодатної селищної ради від 05 травня 2018 року №1 передбачено, що замовник зобов`язаний розробити та затвердити у встановленому порядку містобудівну та землевпорядну проектну документацію, а відповідно до пункту 2.6 даного рішення замовник зобов`язаний до початку виконання будівельних робіт подати в інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю декларацію про проведення будівельних робіт.
Разом з тим, судом першої інстанції вірно  відхилено посилання позивача на висновок ТзОВ “Арт Буд Проект” від 15.10.2020 №506 про технічний стан об`єкта нерухомого майна, у якому на підставі цитування пункту 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24 травня 2001 року №127 (зареєстрована у Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 року за №582/5773), зроблено висновок, що продуктовий магазин не підлягає узаконенню та додатковому введенню в експлуатацію.
Судом першої інстанції вірно зазначено, що наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26 липня 2018 року №186 внесено зміни до вказаної Інструкції,  виклавши її у новій редакції (набрала чинності 15 січня 2019 року). Нова редакція Інструкції не містить пункту 3.2 такого змісту, який зазначений у висновку.
Відтак колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що оскільки мала місце зміна цільового призначення приміщень з квартири на нежитлове приміщення, а також розібрання частини стіни під віконним отвором для влаштування дверного прорізу, то проведення будівельних робіт є реконструкцією, що в свою чергу потребує отримання права на виконання будівельних робіт, після закінчення яких об`єкт підлягає введенню в експлуатацію відповідно до Закону №3038-VI. Ці обставини встановлені позаплановою перевіркою з фіксуванням в акті перевірки та фотознімками приміщення.
Колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять та апелянтом не надано документів, які б підтверджували право на виконання будівельних робіт з реконструкції вбудованих приміщень квартири, переведених в нежитлові, під продуктовий магазин. 
Посилання апелянта про те, що у приписі не вказано, які заходи необхідно вчинити ОСОБА_1 для усунення виявлених порушень колегія суддів відхиляє, оскільки зі змісту припису зрозуміло, що позивачем здійснена реконструкція квартири без документів, що надають право на виконання будівельних робіт (без повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю), без належно розробленої та затвердженої документації. У приписі встановлено строк для приведення дій позивача у відповідність з положеннями законодавства, порушення яких встановлено під час перевірки. При цьому альтернативно визначено, що у разі неможливості усунення цих порушень об`єкт необхідно привести до попереднього стану. 
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що припис прийнято контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення, які були виявлені) та правові норми, які встановлюють зобов`язання діяти у відповідний спосіб при виконанні будівельних робіт. 
Відтак колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що  видання відповідачем у зв`язку із виявленими порушеннями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності припису позивачу, який є власником приміщення, відповідає положенням пункту 17 Порядку №553, тому у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування припису від 16 листопада 2021 року судом першої інстанції вірно відмовлено.
Відповідно до частин 1 та 5 статті 96 КУпАП, порушення вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил та затверджених проектних рішень під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту об`єктів чи споруд  тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні, вчинені щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), крім порушень, передбачених частиною четвертою цієї статті, - тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятисот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Статтею 244-6 КУпАП передбачено, що органи державного архітектурно-будівельного контролю розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва, порушенням законодавства під час планування та забудови територій та невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю (статті 96, 96-1 (крім частин третьої - п`ятої), частини перша та друга статті 188-42).
Відповідно до частини 1 статті 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Частиною 1 статті 277 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
Як вже було зазначено вище, в протоколі про адміністративне правопорушення від 16 листопада 2021 року визначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10:00 год 22 листопада 2021 року. Вказаний протокол підписаний ОСОБА_1 без пояснень та зауважень, тобто позивач була повідомлена про місце і час розгляду справи про адміністративне правопорушення, однак не скористалась правом надання пояснень щодо виявленого правопорушення. Копію оскаржуваної постанови отримала 24 листопада 2021 року, про що свідчить її підпис на даному документі.
Статтею 36 КУпАП передбачено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Посилання позивача на застосування Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 № 244, при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення, судом першої інстанції вірно відхилено, тому що в даному випадку Порядок не застосовувався, оскільки постанова виносилась згідно вимог КУпАП. Порядок визначає процедуру накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, що передбачені Законом України “Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності”. Вказаний Закон встановлює відповідальність юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (суб`єктів містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.
Відтак, постанова про адміністративне правопорушення від 22 листопада 2021 року № 35 про притягнення позивача до встановленої адміністративної відповідальності є похідною від виявленого факту самого порушення і винесена в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Твердження апелянта на те, що складення відповідачем щодо неї лише одного протоколу про адміністративне правопорушення не є достатньою і самостійною обставиною для визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, оскільки зазначене не змінює фактичних обставин встановлення таких правопорушень, за які передбачена адміністративна відповідальність. 
При цьому, встановлені порушення позивачем частин 1, 5 статті 96 КУпАП є взаємопов`язаними порушеннями вимог законодавства щодо містобудівної діяльності, а тому суд не вбачає порушень відповідачем вимог статті 256 КУпАП під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. 
Статтею 38 КУпАП передбачено, що стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що правопорушення вчинене ОСОБА_1 є триваючим, оскільки триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу.
Як вбачається з матеріалів справи, правопорушення було виявлено під час проведення позапланової перевірки в період з 11 по 16 листопада 2021 року, що підтверджується матеріалами справи, а постанова по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення винесена 22.11.2021, а відтак оскаржувана постанова винесена в межах строків, визначених чинним законодавством України.
Також судом першої інстанції вірно зазначено, що викладені в позові обставини щодо періоду виконання будівельних робіт безпідставні та не відповідають дійсності. Позаплановий захід державного нагляду на об`єкті: “Реконструкція вбудованих приміщень на АДРЕСА_2 ” проводився в період з 11 по 16 листопада 2021 року. Будівельні роботи на об`єкті будівництва виконувались в той самий час, що підтверджується матеріалами фотофіксацїї, які були зроблені під час здійснення заходу державного архітектурно-будівельного контролю.
Відтак, позапланова перевірки була здійснена під час виконання будівельних робіт.
Щодо посилання апелянта на те, що право власності на об`єкт нежитлової нерухомості було зареєстровано 23.10.2020, до проведення перевірки, то колегія суддів зазначає, що дана обставина не була предметом дослідження в суді першої інстанції.
Тому твердження апелянта щодо неможливості визначення часу вчинення адміністративного правопорушення не беруться до уваги судом як безпідставні та спростовуються матеріалами справи.
Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що  винесена за результатами проведення даної перевірки постанова від 22 листопада 2021 року №35 по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого частинами 1, 5 статті 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн. є такою, що відповідає вимогам законодавства України. 
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про відсутність підстав для задоволення позову.
Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,- 

                                                        ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення  Волинського окружного адміністративного суду від 22 березня 2022 року у справі № 140/15080/21 без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	І. І. Запотічний 	
судді	 	О. І. Довга 	
 	 	Н. В. Ільчишин