УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
7 червня 2022 року
м. Київ
справа № 755/5856/20
провадження № 51-3481 зр 21
Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                    ОСОБА_1 ,
суддів                                                ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання    ОСОБА_4 ,
захисника                                         ОСОБА_5 ,
представника потерпілої              ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 , про роз`яснення постанови Верховного Суду колегії суддів Касаційного кримінального суду від 14 грудня 2021  року щодо  ОСОБА_8 ,
встановив:
Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 25 листопада 2020 року  ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі – КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.  
На підставі  ст. 75 КК звільнено  ОСОБА_8  від відбування основного покарання з іспитовим строком на 1 рік із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК.
Прийнято рішення про цивільний позов і стягнуто на користь ОСОБА_9 :
– із Публічного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (далі – ПАТ «СГ «ТАС») 30 025, 46 грн у рахунок відшкодування матеріальної шкоди;
– зі ОСОБА_8 200 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 квітня 2021 року вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 25 листопада 2020 року щодо ОСОБА_8 залишено без змін.
Постановою Верховного Суду колегії суддів Касаційного кримінального суду від 14 грудня 2021 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_8 задоволено частково. Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 25 листопада 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 15 квітня 2021 року щодо  ОСОБА_8 у частині вирішення цивільного позову потерпілої  ОСОБА_9   про стягнення зі ОСОБА_8 200 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди скасовано, а справу в цій частині направлено на новий судовий розгляд у порядку цивільного судочинства. У решті судові рішення щодо  ОСОБА_8 залишено без зміни.
У своїй заяві, поданій до Верховного Суду, захисник ОСОБА_7 , посилаючись на положення ст. 380 Кримінального процесуального кодексу України (далі– КПК), просить роз`яснити їй постанову суду касаційної інстанції від 14 грудня 2021 року щодо  ОСОБА_8 , оскільки зазначене судове рішення є їй незрозумілим. Просить пояснити як має діяти суд першої інстанції, розглядаючи в порядку цивільного судочинства цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 про стягнення зі ОСОБА_8 200 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди, з урахуванням того, що цивільна відповідальність останнього на час ДТП була застрахована в  ПАТ «СГ «ТАС». Також просить вказати чи є страховою виплатою виплачена добровільно ОСОБА_8 шкода, заподіяна здоров`ю ОСОБА_9 , до подання цивільного позову у провадженні.
Захисник ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_8 підтримав заяву про роз`яснення постанови суду касаційної інстанції від 14 грудня 2021 року щодо  ОСОБА_8 і просив її задовольнити.
Представник потерпілої–адвокат ОСОБА_6 указав, що заяву про роз`яснення постанови суду касаційної інстанції від 14 грудня 2021 року він не подавав, оскільки це судове рішення йому зрозуміле. Одночасно зазначив, що в суді касаційної інстанції існує різна практика щодо вирішення питань про відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність. У зв`язку з цим просив вказати яку практику суду касаційної інстанції має врахувати місцевий суд, розглядаючи в порядку цивільного судочинства цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 до ОСОБА_8 .
Заслухавши доповідь судді, думки захисника та представника потерпілої, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку, що у роз`ясненні постанови Верховного Суду колегії суддів Касаційного кримінального суду від 14 грудня 2021 року слід відмовити з огляду на таке.
Доводи захисника ОСОБА_7 про незрозумілість судового рішення та необхідність його роз`яснення колегія суддів вважає безпідставними.
Так, вимогами ч. 4 ст. 441 КПК передбачено, що судові рішення суду касаційної інстанції роз`яснюються учасникам судового провадження в порядку, передбаченому статтями 368–380 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 380 КПК в разі якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.
Відповідно роз`яснення рішення – це викладення більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового рішення, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. 
Тобто підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність, нечіткість. Однак, якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про пояснення мотивів прийняття рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.
При цьому за змістом заяви захисник ОСОБА_7 просить роз`яснити постанову суду касаційної інстанції з точки зору можливого ухвалення судом першої інстанції рішення щодо виплат за цивільним позовом потерпілої ОСОБА_9   до ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди.
Однак питання, що порушені в заяві відносно рішення, яке може прийняти суд першої інстанції, не належать до інституту роз`яснення судового рішення, постановленого судом касаційної інстанції, який скасував судові рішення в частині вирішення цивільного позову про відшкодування моральної шкоди та призначив у цій частині новий судовий розгляд у порядку цивільного судочинства.
Одночасно, як убачається з тексту постанови суду касаційної інстанції, вона складена відповідно до вимог ст. 442 КПК із посиланням на норми діючого кримінального процесуального закону, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року № 1961-IV, викладена чіткими зрозумілими реченнями і не містить у собі труднощів для розуміння її точного змісту. 
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для роз`яснення постанови суду касаційної інстанції немає. 
Керуючись статтями 380, 441 КПК, Верховний Суд
ухвалив:
Відмовити захиснику ОСОБА_7 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 , у роз`ясненні постанови Верховного Суду колегії суддів Касаційного кримінального суду від 14 грудня 2021  року щодо  ОСОБА_8 .
 
Ухвала Верховного Суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                              ОСОБА_2                       ОСОБА_3