Постанова             
Іменем України
 
03 травня 2022 року                     
м. Київ
 
справа № 752/25832/18
провадження № 61-10026св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., 
Крата В. І.,
 
учасники справи:
позивач - Всеукраїнська громадська організація «Фінансова грамота України» в інтересах ОСОБА_1 ,
відповідач - Акціонерне товариство «ОТП Банк»,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Всеукраїнської громадської організації «Фінансова грамота України» на постанову Київського апеляційного суду від 02 червня 2021 року у складі колегії суддів:Шкоріної О. І., Поліщук Н. В., Соколової В. В.
 
ОПИСОВА ЧАСТИНА 
Короткий зміст позовної заяви
07 грудня 2018 року ОСОБА_1 , Всеукраїнська громадська організація «Фінансова грамота України» в інтересах ОСОБА_1 звернулись до суду з позовом до Акціонерного товариства «ОТП Банк» ( далі - АТ «ОТП «Банк») про визнання дій нечесною підприємницькою діяльністю та визнання правочину недійсним.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 04 квітня 2006 року між Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № ML-009/225/2006, предметом якого є надання кредиту в сумі 155 152,00 Євро для придбання житлового будинку у АДРЕСА_1 , тобто споживчий кредит.
Відповідачем при укладенні договору не виконано умови законодавства про захист прав споживачів, оскільки ОСОБА_1 , як споживач, не має можливості використання валюти на території України. Використання отриманого від банку кредиту в іноземній валюті для вчинення валютообмінної операції на українську гривню буде розцінюватися як порушення цільового використання отриманого «кредиту», оскільки буде використана не для придбання продукції, обумовленої договором. Надання (отримання) споживчих кредитів в іноземній валюті на території України, 
у відповідності до законодавства про захист прав споживачів, забороняється.
У Статуті ВГО «Фінансова грамота України» зазначено, що основною метою діяльності організації є захист прав споживачів. Згідно з пункту 2.3.7 Статуту організація представляє і захищає свої законні інтереси та законні інтереси своїх членів та усіх споживачів у державних та громадських організаціях та судах. ВГО «Фінансова грамота України» зареєстрована як юридична особа 
20 вересня 2012 року. ОСОБА_1 є членом організації ВГО «Фінансова грамота України», основною метою діяльності якої є захист прав споживачів.
З огляду на викладене позивачі просили суд: 
визнати дії відповідача нечесною підприємницькою практикою;
визнати кредитний договір № ML-009/225/2006 від 04.04.2006 між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є АТ «ОТП Банк», недійсним з моменту його укладення;
звільнити ОСОБА_1 , а також ВГО «Фінансова грамота України», яка діє в інтересах споживача, від сплати судового збору.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 21 лютого 2020 року позов ОСОБА_1 , ВГО «Фінансова грамота України» в інтересах ОСОБА_1 до АТ «ОТП Банк» про захист прав споживача, визнання правочину недійсним, в частині позовних вимог ОСОБА_1 залишено без розгляду.
Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 17 серпня 2020 року позов ВГО «Фінансова грамота України» в інтересах ОСОБА_1 до АТ «ОТП Банк» про визнання правочину недійсним задоволено частково.
Визнано недійсним кредитний договір № ML-009/225/2006 від 04 квітня 
2006 року, укладений між ОСОБА_1 та АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк», з моменту його укладення. 
В іншій частині позову відмовлено.
Суд першої інстанції виходив з того, що при укладенні вказаного договору банком застосовано нечесну підприємницьку діяльність. ОСОБА_1 , як споживач послуг банку, отримала кредит в іноземній валюті, який не можливо було використати без здійснення її продажу та купівлі національної валюти, яка є єдиним засобом платежу.
Відмовляючи у задоволенні позову про визнання дій відповідача нечесною підприємницькою практикою суд першої інстанції виходив з того, що такий спосіб захисту не передбачений Законом України «Про захист прав споживачів» та не призведе до поновлення прав позивача.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
Постановою Київського апеляційного суду від 02 червня 2021 року рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17 серпня 2020 року скасовано.
Позов ВГО«Фінансова грамота України» в інтересах ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ОТП Банк» про визнання дій нечесною підприємницькою діяльністю та визнання правочину недійсним залишено без розгляду.
Постанова мотивована тим, що право громадської організації споживачів (об`єднання споживачів) звертатися до суду з позовом в інтересах конкретного споживача нормами чинного  ЦПК України, Закону України від 
22 березня 2012 року № 4572-VI і Закону України від 12 травня 1991 року 
№ 1023-XII не передбачено. У такому разі захист ВГО «Фінансова грамота України» прав та інтересів ОСОБА_1 обмежується лише представництвом її інтересів у суді у порядку, визначеному ЦПК України. Довіреності від імені ОСОБА_1 на представлення її інтересів ВГО «Фінансова грамота України» матеріали справи не містять.
Таким чином ВГО«Фінансова грамота України» діяла як позивач без підтверджених повноважень на пред`явлення позову в інтересах ОСОБА_1 . Разом з тим, ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 21 лютого 2020 року позов ОСОБА_1 до АТ «ОТП Банк» про захист прав споживача, визнання правочину недійсним залишено без розгляду.
Аргументи учасників справи
15 червня 2021 рокуВГО «Фінансова грамота України» подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить постанову апеляційної інстанції скасувати, рішення суду першої інстанції залишити без змін. 
Касаційна скарга мотивована тим, що Верховний Суд розглядав касаційну скаргу ВГО «Фінансова грамота України», що діє в інтересах 
ОСОБА_1 , на ухвалу Київського апеляційного суду від 09 квітня 
2021 року у цій справі, тобто Верховним Судом визнано право звернення ВГО «Фінансова Грамота України» в інтересах ОСОБА_1 та невизначеного кола осіб до суду за захистом їх законних прав та інтересів, що були порушені.
Закон № 1023-ХІІ надає об`єднанню споживачів право звертатися до суду за захистом прав та інтересів невизначеного кола споживачів та захищати у суді права споживачів, які не є членами (учасниками) громадської організації споживачів.
Відповідно до Статуту ВГО «Фінансова грамота України» визначено, зокрема право звернення з позовом до суду про визнання дій продавця, виробника (підприємства, що виконує їх функції), виконавця протиправними щодо невизначеного кола споживачів і припинення цих дій (2.3.10); Відповідно до законодавства захист у суді права споживачів, які є членами громадських організацій споживачів (об`єднань споживачів) (2.3.11).
У вказаному спорі ВГО «Фінансова грамота України» захищає не власні інтереси, а фактично діє в інтересах фізичних осіб - споживачів фінансових послуг, представляє інтереси та здійснює захист прав саме вказаних осіб на підставі статті 25 Закону № 1023-ХіІ та її Статуту.
Судом апеляційної інстанції порушено Закон України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні», яким визначено організаційно-правові засади запобігання та протидії дискримінації з метою забезпечення рівня можливостей щодо реалізації прав і свобод людини і громадянина. Оскаржуваною постановою позивача суттєво обмежили у визнанні, реалізації та користування своїми правами та свободами, в тому числі 
в конституційному праві звернення до Суду.
У грудні 2021 року ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТСТАНДАРТ» -правонаступник АТ «ОТП Банк» подало до суду відзив, у якому просило касаційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду апеляційної інстанцій без змін.
Відзив мотивовано, зокрема тим, що чинне законодавство передбачає право об`єднань споживачів на звернення до суду за захистом прав та інтересів лише у випадку, коли позовна заява подається щодо невизначеного кола споживачів, а не право об`єднання споживачів звертатися до суду з позовом в інтересах одного визначеного споживача. Довіреності від імені ОСОБА_1 на представництво її інтересів матеріали справи не містять.
Таким чином позивач при поданні позовної заяви та представництва інтересів ОСОБА_1 діяв без підтверджених повноважень.
Підстави касаційного перегляду, рух справи
Ухвалою Верховного Суду від 30 червня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі.
В ухвалі зазначено, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави передбачені абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція Верховного Суду
Згідно зі статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Відповідно до частини першої статті 56 ЦПК України у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах. При цьому органи державної влади, органи місцевого самоврядування повинні надати суду документи, що підтверджують наявність передбачених законом підстав для звернення до суду в інтересах інших осіб.
У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача (частина п`ята статті 56 ЦПК України).
У статті 1 Закону України «Про громадські об`єднання» передбачено, що громадське об`єднання - це добровільне об`єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів. Громадська організація - це громадське об`єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи. Громадське об`єднання може здійснювати діяльність зі статусом юридичної особи або без такого статусу. Громадське об`єднання зі статусом юридичної особи є непідприємницьким товариством, основною метою якого не 
є одержання прибутку.
Відповідно до статті 24 Закону України «Про захист прав споживачів» з метою захисту своїх законних прав та інтересів споживачі мають право об`єднуватися у громадські організації споживачів (об`єднання споживачів).
У частинах дев`ятій та десятій статті 25 цього Закону визначено, що об`єднання споживачів мають право звертатися з позовом до суду про визнання дій продавця, виробника (підприємства, що виконує їх функції), виконавця протиправними щодо невизначеного кола споживачів 
і припинення цих дій та відповідно до законодавства захищати у суді права споживачів, які не є членами громадських організацій споживачів (об`єднань споживачів).
Таким чином, об`єднання споживачів має право звертатися до суду за захистом прав та інтересів невизначеного кола споживачів та захищати у суді права споживачів, які не є членами (учасниками) громадської організації споживачів.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі 
і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 серпня 2019 року у справі 
№ 200/13835/15-ц (провадження № 61-25770св18) зроблено висновок, що «Закон України від 22 березня 2012 року № 4572-VI надає об`єднанню споживачів право звертатися до суду за захистом прав та інтересів невизначеного кола споживачів та захищати у суді права споживачів, які не 
є членами (учасниками) громадської організації споживачів.
Право громадської організації споживачів (об`єднання споживачів) звертатися до суду з позовом в інтересах конкретного споживача нормами чинного ЦПК України та ЦПК України 2004 року, Закону України від 22 березня 2012 року № 4572-VI і Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII не передбачено. У такому разі захист ГО «Юридичний центр захисту прав споживачів» прав та інтересів ОСОБА_1 . обмежується лише представництвом її інтересів у суді у порядку, визначеному ЦПК України, лише як представника. Будь-яка заява або довіреність від ОСОБА_1 у справі відсутня. Таким чином ГО «Юридичний центр захисту прав споживачів» діяла як позивач, проте повноваження громадської організації на пред`явлення позову в інтересах ОСОБА_1 належним чином не підтверджені. Залежно від наявності або відсутності у ГО «Юридичний центр захисту прав споживачів» повноважень на представництво інтересів ОСОБА_1 суд має вирішити в установленому ЦПК України порядку питання залишення позову без розгляду».
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 березня 2021 року у справі № 367/4695/20  (провадження № 14-12цс21) зазначено, що «у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 серпня 2019 року у справі № 200/13835/15-ц, у якій громадська організація звернулася з позовом в інтересах фізичної особи - споживача, суд касаційної інстанції зробив висновок, що право громадської організації споживачів (об`єднання споживачів) звертатися до суду 
в інтересах конкретного споживача не передбачене нормами законодавства. Отже, справи, що розглядалися Великою Палатою Верховного Суду та Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду, стосувалися питання можливості громадської організації (об`єднання споживачів) звертатися до суду в інтересах конкретного споживача.
Закон № 1023-XII надає об`єднанню споживачів право звертатися до суду за захистом прав та інтересів невизначеного кола споживачів та захищати у суді права споживачів, які не є членами (учасниками) громадської організації споживачів».
Встановивши, що заява або довіреність від ОСОБА_1 щодо представництва його інтересів у суді ВГО«Фінансова грамота України» 
у порядку, визначеному ЦПК України, у справі відсутня, а ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 21 лютого 2020 року позов ОСОБА_1 до АТ «ОТП Банк» про захист прав споживача, визнання правочину недійсним залишено без розгляду, апеляційний суд зробив правильний висновок, що у цій справі передбачене законом право або повноваження ВГО «Фінансова грамота України» на звернення до суду 
в інтересах ОСОБА_1 належним чином не підтверджені. 
Тому суд апеляційної інстанції зробив обґрунтований висновок про залишення вказаного позову без розгляду.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Доводи касаційної скарги, з урахуванням меж касаційного перегляду, не дають підстав для висновку, що оскаржене судове рішення постановлене без додержання норм процесуального права.У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін.
Керуючись статтями 400, 401, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Всеукраїнської громадської організації «Фінансова грамота України» залишити без задоволення.
Постанову Київського апеляційного суду від 02 червня 2021 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                             Є. В. Краснощоков 
 
І. О. Дундар
 
В. І. Крат