ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2022 року 
м. Київ
справа №819/946/18
адміністративне провадження № К/9901/2580/19  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стрелець Т.Г.,
суддів: Стеценка С.Г.,  Тацій Л.В., 
розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу №819/946/18
за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком, провадження по якій відкрито 
за касаційною скаргою   ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року (колегія суддів у складі головуючого судді - Попка Я.С., суддів: Онишкевича Т.В., Обрізка І.М.)

ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.          25 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, в якому, із врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату йому пенсії за віком з дати первинного призначення пенсії - 12.02.2014 з урахуванням заробітної плати згідно особових рахунків за період з 01.12.1995 по 30.06.2000, виходячи з сум заробітку, з яких були сплачені страхові пенсійні внески.
2.          Позовна заява мотивована тим, що відповідачем безпідставно не враховано заробітну плату позивача за періоди роботи з 01.12.1995 по 30.06.2000 в ДП ДАК "Хліб України" "Тернопільський КХП" на посаді електрика, що підтверджується архівною довідкою №144/26-3.02 від 12.02.2014. Позивач вважає, що оскільки архівна довідка складена архівним відділом Тернопільської міської ради на підставі наявних в архівних фондах оригіналів первинних документів про заробітну плату, а тому відповідач мав провести нарахування пенсії з врахуванням заробітної плати за період роботи з 01.12.1995 по 30.06.2000. Крім того, позивач стверджує, що відповідач не надсилав йому повідомлень про відмову включення для обчислення пенсії періоду 1995-2000 років.
Короткий зміст рішення суду І інстанції
3.          Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2018 року позов задоволено повністю. Зобов`язано Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії за віком з урахуванням заробітної плати згідно з особовими рахунками за період з 01.12.1995 по 30.06.2000, виходячи з сум заробітку, з яких були сплачені страхові пенсійні внески з дати первинного призначення пенсії - 12.02.2014.
4.           Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. Відповідачем були встановлені виплати, з яких утримувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, та перевірялося достовірність відомостей зазначених в довідках про заробітну плату. Відтак, у відповідача була можливість врахувати заробітну плату позивача за період роботи з 1995-2000 роки на ДП ДАК Хліб України Тернопільський комбінат хлібопродуктів для визначення призначеної пенсії. 
Крім того, всі виплати підтверджені первинними документами, а саме - копіями розрахункових листів (особових рахунків). Оскільки за результатами перевірки документів відповідач виявив розбіжності у досліджуваних довідках, про що зазначено у акті перевірки №373 від 11.03.2018, то при зарахуванні заробітної плати за спірні періоди необхідним є врахування заробітної плати згідно з особовими рахунками за період з 01.12.1995 по 30.06.2000, виходячи з сум заробітку, з яких були сплачені страхові пенсійні внески. Водночас, повне відхилення відповідачем та не врахування заробітної плати за 1995-2000 роки є безпідставним та таким, що порушує права позивача.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
5.          Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року скасовано рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2018 року та прийнято нове. У задоволенні позову відмовлено.
6.          Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що  чинним законодавством не передбачено перерахунок пенсії на підставі особових рахунків, а довідка про заробітну плату за період роботи позивача з з 01.12.1995 по 30.06.2000 первинними документами не підтверджена.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
7.          Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить його скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
8.          Касаційна скарга аргументована тим, що наявність розюіжностей між архівною довідкою та первинними документами, на підставі яких вона видана, не може бути підставою для неврахування заробітної плати, отриманої позивачем у цей період, під час обчислення пенсії.
9.          Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: cудді-доповідача - Анцупової Т. О., суддів: Кравчука В. М., Стародуба О.П., ухвалою від 31 січня 2019 року відкрив провадження у справі за вказаною касаційною скаргою.
10.          У зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду судді Анцупової Т.О. (Рішення зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 20.05.2019 №13), призначений повторний автоматизований розподіл судової справи, внаслідок якого для розгляду касаційних скарг сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Стрелець Т.Г., суддів Стеценка С.Г., Тацій Л.В.
11.          Відповідач надав відзив на касаційну скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, а  рішення суду апеляційної інстанції - без змін.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ
12.           Позивачу з 12.02.2014 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
13.          07.05.2018 ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із письмовою заявою, у якій просив роз`яснити причини неврахування заробітної плати за період роботи в ДП ДАК Хліб України Тернопільський КХП за період роботи 1995-2000 при первинному призначенні йому пенсії 12.02.2014.
14.          Листом від 17.05.2018 №205/Е-11 Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області повідомило позивача, що провести перерахунок пенсії з врахуванням заробітної плати за період роботи з 01.12.1995 по 01.06.2000 немає можливості, оскільки згідно з акта перевірки № 373 від 11.03.2014 виявлено розбіжності в нарахованих сумах заробітку, зазначених в довідці та відомостях по нарахуванню заробітної плати за 1995-2000 роки.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
15.           Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
16.          Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
17.          8 лютого 2020 року набрали чинності зміни до КАС України, внесені Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
18.          За правилом пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного Закону касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
19.          За наведених підстав касаційний розгляд здійснюється за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом, а саме за правилами КАС України в редакції зі змінами, внесеними Законом України від 19 грудня 2019 року № 394-IX.
20.          Аналізуючи доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів Верховного Суду дійшла наступних висновків. 
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) застрахована особа має право на отримання пенсійних виплат на умовах і в порядку, передбачених цим Законом.
Згідно абз. 1 ч.1 ст.40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.
Статтею 27 Закону № 1058-IV передбачений порядок визначення розміру пенсії за віком.
Відповідно до абз. 4 ч.1 ст. 40 Закону № 1058-IV для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.
Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» набрав чинності з 01 січня 2004 року.
Згідно ч. 1 ст. 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058-IV врегульовано Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ від 25 листопада 2005 року №22-1 (далі - Порядок №22-1).
Відповідно до п.2.1 Порядку №22-1 за бажанням пенсіонера у період до 01 січня 2016 року ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01 липня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.
Довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією.
Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами (п.2.10 Порядку).
Зміст зазначених норм права свідчить, що роботодавець має право видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у відповідних первинних документах за відповідний період. При цьому, єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.
Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права у спірних правовідносинах викладена у постановах Верховного Суду України від 17.03.2015 у справі № 21-11а15, від 15.12.2015 у справі № 2-а/576/29/14 та Верховного Суду від 13.02.2018 у справі №358/1179/17, від 17.04.2018 у справі №376/2559/17, від 25.09.2018 у справі №539/1386/17, від 10.07.2019 у справі №539/2726/16-а та від 05 березня 2020 року у справі №539/3234/16-а.
21.           Судами попередніх інстанцій встановлено, що після призначення пенсії позивачем додано архівну довідку №144/26-3.02 від 12.02.2014 за період роботи з 01.12.1995 по 01.09.2002 у Тернопільському комбінаті хлібопродуктів.
Відповідно до підпункту 3 п. 4.2 розділу IV Порядку №22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Керуючись ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV та п.п 3 п. 4.2 розділу IV Порядку №22-1  управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі здійснило перевірку особових рахунків по нарахуванню заробітної плати для виявлення достовірності подання позивачем довідки про заробіток для обчислення пенсії за період з 01.12.1995 по 30.06.2000.
За результатами вказаної перевірки уповноваженими особами відповідача складено акт №373 від 11.03.2014 про результати перевірки достовірності подання довідки про заробіток для обчислення пенсії, згідно якого при проведенні перевірки первинних документів виявлено розбіжності по заробітній платі, про що повідомлено позивача листом від 26.03.2014 №6133/03.
Оскільки відомості, вказані в архівній довідці про заробітну плату за період роботи позивача з 01.12.1995 по 30.06.2000 не підтверджені первинними документами, така довідка не може братися до уваги пенсійним органом. Відтак, суд апеляційної інстанції дійшов правильних висновків про відсутність підстав для задоволення позову.
22.           Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
23.          З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанції є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.
24.           Зважаючи на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
25.           Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову  Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року по справі №819/946/18 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                       Т.Г.Стрелець          
Судді                                                                                           С.Г. Стеценко
                                                                                          Л.В. Тацій