Справа № 466/2421/22                        Головуючий у 1 інстанції: Невойт П.С. 
Провадження № 33/811/909/22                Доповідач: Березюк О. Г. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2022 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., за участю ОСОБА_1 , його захисника Кузьміна Є.О., розглянувши у місті Львові апеляційну скаргу захисника Кузьміна Є.О. на постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 05 липня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 05.07.2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень та позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496,20 гривень.
Згідно постанови суду  ОСОБА_1 12.04.2022 о 23:40 год. на вулиці Урочище Клепарів, кооператив Райдура у м.Львові керував автомобілем марки «Opel Astra» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився з дозволу водія за допомогою приладу Драгер в становленому законом порядку, результат тесту №1252 - 2,36%, чим порушив вимоги п.2.9А Правил дорожнього руху.
 
Захисник Кузьмін Є.О. в апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати та провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
На підтримання своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 здійснював керування в стані алкогольного сп`яніння, оскільки останній зупинився неподалік блок-посту перед початком комендантської години, при цьому не планував подальший рух та вжив наявну пляшку пива в автомобілі. Підійшовши на блок-пост до нього почали недружелюбно ставитись та викликали поліції. Таким чином, апелянт зазначає, що ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння не як водій, а як пішохід. 
Розглянувши матеріали справи № 466/2421/22, дослідивши доводи апеляційної скарги, пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення ААБ №259605 від 13.04.2022 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП та складений з участю свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.3), відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, з яких вбачається, що ОСОБА_1 будучи з ознаками алкогольного сп`яніння в добровільному порядку пройшов огляд на стан сп`яніння з використанням приладу Драгер та погодився з пройденим результатом, при цьому відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі (а.с.3), результатами приладу Драгер, яким встановлено в організмі ОСОБА_1 алкоголь на рівні 2.36 проміле (а.с.1), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 13.04.2022 року (а.с.4), поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 13.04.2022 року, в яких вказали, що ОСОБА_1 в їхній присутності пройшов огляд на стан сп`яніння (а.с.5,6), поясненнями свідка ОСОБА_2 від 13.04.2022 року, де останній зазначив, що саме ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, після чого було викликано працівників поліції (а.с.7).
Огляд ОСОБА_1 на виявлення стану алкогольного сп`яніння проведено з дотриманням вимог ст.266 КУпАП та Інструкції огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України №1425/735 від 09.11.2015 року, а саме на місці зупинки транспортного засобу.
При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суддя в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь його вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, і обґрунтовано наклав стягнення згідно правил ст.36 КУпАП.
Отже, постанова місцевого суду є законна і обґрунтована, підстав для її скасування чи зміни з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника Кузьміна Є.О., апеляційний суд не знаходить.        
Керуючись ст.294 КУпАП,-

постановив:

Постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 05 липня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Кузьміна Є.О. – без задоволення.
Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського 
апеляційного суду Березюк О.Г.