ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3964/22 Справа № 215/5431/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Камбул М. О. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2022 року                                                                м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді - Бондар Я.М.
суддів - Зубакової В.П., Остапенко В.О.
секретар судового засідання – Євтодій К.С.

сторони справи :
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Криворізький ремонтно-механічний завод» 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції апеляційну скаргу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Криворізький ремонтно-механічний завод» на рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 лютого 2022 року, яке ухвалене суддею Камбул М.О у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 10 лютого 2022 року,-

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2021 року   ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТІВЕСТ – КРИВОРІЗЬКИЙ РЕМОНТНО-МЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД» (надалі – ТОВ «МЕТІНВЕСТ-КРМЗ») про відшкодування моральної шкоди, у зв`язку з нещасним випадком на виробництві.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 08.08.2018 позивач працював в філії №2 ТОВ «Метінвест-Промсервіс» слюсарем черговим та з ремонту устаткування дільниці сервісного обслуговування устаткування Першотравневого кар`єру цеху сервісного обслуговування «ПівнГЗК».
23.04.2021 о 13-00 год., під час виконання трудових обов`язків, з позивачем стався нещасний випадок на виробництві, внаслідок якого він отримав тяжку виробничу травму, а саме: закритий перелом проксимального відділу правої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків.
Причинами нещасного випадку є організаційні: невиконання посадових обов`язків порушено вимоги п. 2.22, 2.25 розд. 2 посадової інструкції майстра з ремонту обладнання по сервісному обслуговуванню Першотравневого кар`єру цеху сервісного обслуговування ПівГЗК філії 2, затвердженої директором філії № 2 Р.В. Колісовим 01.02.2019; невиконання вимог інструкцій з охорони праціпорушено вимоги п. 3.6, 3.7, розділу 3 інструкції з охорони праці № ІОП 66-19 «з охорони праці для слюсаря-ремонтника та слюсаря чергового та з ремонту устаткування», затвердженої наказом по ТОВ «Метінвест-Промсервіс» від 30.09.2019 № 1281; пункт 5.11.2.4. підрозділу 5.11. розділу 5 Проекту організації робіт (ПОР) Ф2-ГС-7/0152 ПОР 2021 «Технічне обслуговування, поточні та капітальні ремонти механічного устаткування екскаваторів ЕКГ-8И Першотравневого кар`єру ПрАТ «ПівнГЗК».
У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями внаслідок нещасного випадку на виробництві 23.04.2021, його було госпіталізовано до травматологічного відділення КЗ «Криворізька міська лікарня № 8 ДОР, де йому було здійснено іммобілізацію ноги, а 29.04.2021 під СМА йому виконано оперативне втручання: відкрита репозиція, НМОС 2 пластинами летерального та медіального виростку правої гомілки, ревізія колінного суглобу. На стаціонарному лікуванні він знаходився по 13.05.2021, після чого був виписаний на амбулаторне лікування під нагляд лікаря-травматолога. На амбулаторному лікуванні він знаходився по 09.08.2021, після чого його було направлено для проходження МСЕК.
За результатами огляду МСЕК, позивачу первинно визначено стійку втрату професійної працездатності у розмірі 65% та встановлено другу групу інвалідності.
У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями внаслідок нещасного випадку на виробництві і втратою працездатності позивач зазнав фізичного болю та страждань, змінився його образ і якість життя, що завдає йому моральних страждань. Внаслідок травми позивач вимушений терпіти різкий, майже нестерпний біль, через що не міг спати по ночам. Він тривалий час знаходився на стаціонарному лікуванні, переніс оперативне втручання, був вимушений вживати велику кількість ліків, зокрема знеболюючих, терпіти побутові незручності. Тривалий час він взагалі був прикутий до ліжка, а на тепер він пересувається за допомогою милиць. Вся робота по дому лягла на плечі його батьків. Також, у зв`язку з травмою він має обмеження другого ступеня, як до трудової діяльності, так і до самообслуговування, пересування. Крім того, він потребує регулярного амбулаторного лікування та відновлюваної терапії, медичного спостереження, зокрема і психіатричної допомоги.
З урахуванням вказаних обставин, позивач просить стягнути на свою користь в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я, 300 000 грн. без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.
Рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 лютого 2022 року позов задоволено частково. 
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Промсервіс» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 230 000 грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Промсервіс» судовий збір у розмірі 2 300 грн. на користь держави.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Промсервіс» на користь ОСОБА_1 6000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
В іншій частині позову відмовити.
В апеляційній скарзі ТзОВ «МЕТІНВЕСТ - КРМЗ», просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, оскільки судом першої інстанції залишено поза увагою роз`яснення, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної шкоди».
Судом не враховано винних дій позивача та не взято до уваги, що нещасний випадок на виробництві стався з вини позивача, який порушив вимоги інструкції п. 3.6, 3.7 з охорони праці у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про наявність вини відповідача у настанні нещасного випадку.
Позивачем не надано доказів на підтвердження факту спричинення моральної шкоди та обґрунтування її розміру, зокрема суд повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачу моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, матеріали справи не містять доказів вини відповідача у заподіянні моральної шкоди позивачу. 
Посилання позивача на Акт розслідування нещасного випадку як на підставу наявності моральної шкоди, є безпідставним, оскільки зазначений акт є лише відображенням причин настання нещасного випадку та жодним чином не встановлює наявність моральної шкоди у потерпілого.
Вважає визначений судом розмір моральної шкоди, значно завищеним, таким, що не відповідає принципу розумності, виваженості та справедливості.
Також вказує, що положеннями Закону України від 16 січня 2020 року № 466-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» ( далі Закон № 466) внесено зміни до п.п.164.2.14 а статті 164 Податкового кодексу України щодо оподаткування податком на доходи фізичних осіб сум відшкодування моральної шкоди, норма набрала чинності з 23.05.2020 року.
Зокрема, чинним податковим законодавством передбачено, що у разі якщо сума моральної шкоди, визначена рішенням суду, перевищує чотирикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, сума такого перевищення включається до оподатковуваного доходу платника податку, тобто відповідач зобов`язаний утримувати податок на доходи фізичних осіб із суми доходу та за його рахунок, що судом першої інстанції не було враховано при винесенні судового рішення.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, представника ТОВ «Метінвест-Криворізький ремонтно-механічний завод» - Гузенко Р.О., який в режимі відеоконференції який наполягав на доводах апеляційної скарги позивача, просив її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційних скарг, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Судом встановлено, що згідно записів в трудовій книжці ОСОБА_1 у період з 08.08.2018 року працює у ТОВ «Метінвест-Промсервіс», на посаді слюсаря чергового та з ремонту устаткування дільниці сервісного обслуговування устаткування Першотравневого кар`єру цеху сервісного обслуговування ПрАТ «ПівнГЗК» (а.с. 4-6).
Згідно п. 4 Акту розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався 23.04.2021 об 13-00 год., Форми Н-1/П, затвердженого від 14.05.2021, нещасний випадок стався за наступних обставин: 23.04.2021, працюючи у зміну з 08-00 год. до 20-00 год., бригада дільниці сервісного обслуговування устаткування Першотравневого кар`єру цеху сервісного обслуговування «ПівнГЗК» ТОВ «Метінвест-Промсервіс», у складі слюсарів чергових та з ремонту устаткування ОСОБА_2 , ОСОБА_1 (потерпілого), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та електрогазозварника ОСОБА_5 під керівництвом в.о. майстра ОСОБА_6 о 08-00 год. отримали наряд на виконання робіт по ремонту ковша та обтяжці кріплень на екскаваторі ЕКГ 12К госп. № 50 на горизонті - 195м та заміні напірного канату на екскаваторі ЕКГ 8И госп. № 11 на горизонті - 21м.
Об 12-30 год. (після обідньої перерви) в.о. майстра ОСОБА_6 провів цільовий інструктаж на робочому місці бригаді у складі слюсарів чергових та з ремонту устаткування ОСОБА_2 , ОСОБА_1 (потерпілого), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , електрогазозварника ОСОБА_5 та машиніста екскаватора ОСОБА_7 . Роботи за наряд допуском №13104 від 23 квітня 2021року «Горизонт — 21м ЭКГ 8И № 11 замена напорного каната» (мовою оригіналу) повинні були виконуватися згідно розробленого Проекту організації робіт (ПОР) Ф2-ГС-7/0152 ПОР-2021 «Технічне обслуговування, поточні та капітальні ремонти механічного устаткування екскаваторів ЕКГ - 8И Першотравневого кар`єру ПрАТ «ПівнГЗК». Усі члени бригади та в.о. майстра ОСОБА_6 були ознайомлені з ПОР, що підтверджено особистими підписами у листі ознайомлення з ПОР. Згідно протоколу опитування в.о. майстра ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , повинен був, стоячи на напірному майданчику поворотної платформи, за допомогою спеціальних гайкових ключів по черзі відкрутити болти М42 (4 шт лівої сторони), після того, як відкрутять болти М42 (4 шт з правого боку) ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . Барабан редуктору напору, 23.04.2021, було встановлено так, що болти були не у горизонтальній площі (тому що, кінцевий вимикач напору не дав змоги виставити болти у горизонтальне положення). Барабан редуктору напору було встановлено болтами вгору. В.о. майстра ОСОБА_6 , знаючи про це порушення, все одне прийняв самостійне рішення, що можна безпечно відкрутити болти та демонтувати канат, і допустив бригаду до виконання робіт. ОСОБА_2 з ОСОБА_4 розпочали відкручувати болти М42 (2 шт з правого боку) за допомогою спеціального гайкового ключа. В.о. майстра ОСОБА_6 , переконавшись, що роботи виконуються безпечно, пішов до машинного відділення ЕКГ 8И госп. № 11, щоб узяти монтировку для вибивання сухарів. Коли він йшов в машинне відділення, бачив, що ОСОБА_1 знаходиться біля напірного двигуна.
Згідно протоколу опитування ОСОБА_1 , цю роботу він виконував багато разів на різних видах екскаваторів.
Згідно пояснювальної записки ОСОБА_1 , так як болти були зверху і їх було нелегко відкрутити, він заліз на кришку редуктора зверху, та відкрутив болти з одного боку. За хвилину після того, як ОСОБА_1 відкрутив болти і канат звільнився, балка рукояті екскаватора ЕКГ 8И госп. № НОМЕР_1 видала незрозумілий звук і трохи похитнулася. Почувши незрозумілий звук, за інерцією, ОСОБА_1 зіскочив у бік руху каната напору, при цьому правою ногою вдарився об провушину двигуна і впав за нього. Момент падіння ОСОБА_1 ніхто з бригади не бачив. Після падіння, ОСОБА_1 , піднявся і відчув біль нижче коліна. Він присів біля напірного двигуна та тримався за праву ногу. Там його і побачив в.о. майстра ОСОБА_6 , який повернувся з монтировкою до місця виконання робіт. ОСОБА_1 поскаржився в.о. майстра ОСОБА_6 про те, що він впав, вдарився і у нього болить права нога. ОСОБА_2 разом з ОСОБА_6 допомогли ОСОБА_1 спуститися з ЕКГ 8И госп. №11 до низу. ОСОБА_2 та ОСОБА_6 обережно посадили ОСОБА_1 до автотранспортного засобу КРАЗ та повезли до КПП № 1 «Першотравневого кар`єру ПрАТ «ПівнГЗК».
Відповідно до п.5 вказаного Акту, встановлено вид події – падіння потерпілого, причина основна: порушено вимоги пунктів 3.6, 3.7 Розділу 3 Інструкції з охорони праці №ІОП 66-19 «З охорони праці слюсаря – ремонтника та слюсаря чергового та з ремонту устаткування», яка затверджена наказом по ТОВ «Метінвест-Промсервіс» від 30.09.20219 №1281 та п.5.11.2.4, підрозділу 5.11, розділу 5 Проекту організації робіт (ПОР) Ф2-ГС-7/0152 ПОР-2021 «Технічне обслуговування, поточні та капітальні ремонти механічного устаткування екскаваторів ЕКГ-8И Першотравневого кар`єру ПрАТ «ПівнГЗК»; супутні причини: організаційна-невиконання посадових обов`язків: порушено п.2.22, 2.25 розділу 2 посадової інструкції майстра з ремонту обладнання дільниці по сервісному обслуговування Першотравневого кар`єру цеху сервісного обслуговування ПівнГЗК філії №2, затвердженої директором філії №2 Р.В. Колісовим 01.02.2019 (а.с. 7-14).
Згідно Акту Форми Н-1/П, затвердженого від 14.05.2021, особи, які допустили порушення законодавства про працю та гігієни праці Комісією встановлено: ОСОБА_1 – слюсар черговий та з ремонту устаткування дільниці сервісного обслуговування устаткування Першотравневого кар`єру цеху сервісного обслуговування «ПівнГЗК» ТОВ «Метінвест-Промсервіс» філії №2, який не виконав вимоги пунктів 3.6, 3.7 Розділу 3 Інструкції з охорони праці №ІОП 66-19 «З охорони праці слюсаря – ремонтника та слюсаря чергового та з ремонту устаткування», яка затверджена наказом по ТОВ «Метінвест-Промсервіс» від 30.09.20219 №1281 та п.5.11.2.4, підрозділу 5.11, розділу 5 Проекту організації робіт (ПОР) Ф2-ГС-7/0152 ПОР-2021 «Технічне обслуговування, поточні та капітальні ремонти механічного устаткування екскаваторів ЕКГ-8И Першотравневого кар`єру ПрАТ «ПівнГЗК», стор. 135, в частині: на напірному майданчику поворотної платформи слюсарям за допомогою спеціальних гайкових ключів по черзі відкрутити болти М42 (по 4 шт) кріплення напірного каната на барабанах; ОСОБА_6 – в.о. майстра з ремонту устаткування дільниці сервісного обслуговування устаткування Першотравневого кар`єру цеху сервісного обслуговування «ПівнГЗК» ТОВ «Метінвест-Промсервіс» філії №2, який не виконав вимоги пунктів 2.22, 2.25 розділу 2 посадової інструкції майстра з ремонту обладнання дільниці по сервісному обслуговування Першотравневого кар`єру цеху сервісного обслуговування ПівнГЗК філії №2, затвердженої директором філії №2 Р.В. Колісовим 01.02.2019, що виразилося в не забезпеченні безпечного виконання робіт та відсутності контролю за дотриманням підлеглим персоналом правил і норм охорони праці під час виконання робіт (а.с. 7-14).
Висновком МСЕК від 11.08.2021 позивачу первинному встановлено 65 % втрати професійної працездатності по трудовому каліцтву, та другу групу інвалідності, з 09.08.2021 року, дата наступного переогляду 01.08.2022 року (а.с. 21, 22).
Відповідно до копій листків непрацездатності, у зв`язку з отриманою травмою ОСОБА_1 перебував на лікарняному (а.с.17-20).
Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходив з того, що, трудове каліцтво позивачем отримано під час виконання ним трудових обов`язків на підприємстві відповідача, у зв`язку із чим поклав обов`язок відшкодувати позивачу шкоду, завдану ушкодженням здоров`я на ТОВ "Метінвест-Промсервіс".
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції. 
Статтею 3 Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Частина 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції України встановлюють, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Стаття 153 КЗпП України встановлює, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.
Рішенням Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008 р. встановлено, що обов`язок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на підприємства, які заподіяли шкоду.
Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.
Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Частиною 3 ст.1166 ЦК України визначено, що шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках встановлених законом.
У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України в «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»№ 4 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.
Як видно з акту проведення розслідування нещасного випадку, що стався 23 квітня 2021 року із позивачем, особами, дія або бездіяльність яких призвела до нещасного випадку є: ОСОБА_1 – слюсар черговий та з ремонту устаткування дільниці сервісного обслуговування устаткування Першотравневого кар`єру цеху сервісного обслуговування «ПівнГЗК» ТОВ «Метінвест-Промсервіс» філії №2, який не виконав вимоги пунктів 3.6, 3.7 Розділу 3 Інструкції з охорони праці №ІОП 66-19 «З охорони праці слюсаря – ремонтника та слюсаря чергового та з ремонту устаткування», яка затверджена наказом по ТОВ «Метінвест-Промсервіс» від 30.09.20219 №1281 та п.5.11.2.4, підрозділу 5.11, розділу 5 Проекту організації робіт (ПОР) Ф2-ГС-7/0152 ПОР-2021 «Технічне обслуговування, поточні та капітальні ремонти механічного устаткування екскаваторів ЕКГ-8И Першотравневого кар`єру ПрАТ «ПівнГЗК», стор. 135, в частині: на напірному майданчику поворотної платформи слюсарям за допомогою спеціальних гайкових ключів по черзі відкрутити болти М42 (по 4 шт) кріплення напірного каната на барабанах; ОСОБА_6 – в.о. майстра з ремонту устаткування дільниці сервісного обслуговування устаткування Першотравневого кар`єру цеху сервісного обслуговування «ПівнГЗК» ТОВ «Метінвест-Промсервіс» філії №2, який не виконав вимоги пунктів 2.22, 2.25 розділу 2 посадової інструкції майстра з ремонту обладнання дільниці по сервісному обслуговування Першотравневого кар`єру цеху сервісного обслуговування ПівнГЗК філії №2, затвердженої директором філії №2 Р.В. Колісовим 01.02.2019, що виразилося в не забезпеченні безпечного виконання робіт та відсутності контролю за дотриманням підлеглим персоналом правил і норм охорони праці під час виконання робіт.
Виходячи з наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, трудове каліцтво позивача, яке завдає йому фізичного болю та душевних страждань, виникло також й з вини відповідача, яким не було виконано вимоги законодавства щодо створення на робочому місці працівника безпечних умов праці. 
Стаття 4 Закону України «Про охорону праці» передбачає, що державна політика в галузі охорони праці базується , зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.
Згідно рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 року, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.
Факт заподіяння моральної шкоди позивачу у зв`язку з отриманим каліцтвом встановлений та доведений матеріалами справи. Позивач внаслідок отриманої травми відчуває постійний біль. Наслідки трудового каліцтва вимагають від позивача додаткових зусиль для організації свого життя, останній не взмозі повною мірою реалізовувати свої наміри в професійній сфері, відчуває наслідки травми, дискомфорт та страждання.
У зв`язку з чим, спростовуються доводи апеляційної скарги відповідача щодо недоведення позивачем позовних вимог, оскільки, факт заподіяння моральної шкоди позивачу у зв`язку з отриманими ним професійними захворюваннями встановлений в судовому засіданні. 
Посилання відповідача ТОВ «Метінвест-Промсервіс» в апеляційній скарзі на те, що  нещасний випадок на виробництві стався з вини позивача, яка порушив вимоги п. 1.26.13 інструкції з охорони праці для машиніста крана,    не приймаються до уваги колегією суддів, оскільки, факт вини позивача не знімають з відповідача обов`язку виконати вимоги ч. 2 ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці» й нести відповідальність за їх невиконання у вставленому законом порядку.
Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що судом першої інстанції не було враховано при винесенні судового рішення положення Закону України від 16 січня 2020 року № 466-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» ( далі – Закон № 466), яким внесено зміни до п.п.164.2.14 а статті 164 Податкового кодексу України щодо оподаткування податком на доходи фізичних осіб сум відшкодування моральної шкоди (норма набрала чинності з 23.05.2020 року), колегія суддів не бере до уваги, з огляду на наступне.
Чинним податковим законодавством передбачено, що суми відшкодування немайнової (моральної) шкоди, стягнуті на підставі судового рішення, включаються до оподаткованого доходу платника податку, відповідно підлягають оподаткування, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю.
Як вбачається з матеріалів справи, в даному випадку мова йде про суми відшкодування збитків, завданих платнику податків внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю, отже вищевказані зміни не поширюються на оподаткування сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю.
Колегія суддів вважає, що визначений судом першої інстанції розмір моральної шкоди, з урахуванням роз`яснень, наведених в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995р. з подальшими змінами, відповідно до яких, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку, ступеня вини відповідача та інших обставин.
Матеріалами справи встановлено, що у зв`язку з отриманою позивачем виробничою травмою  йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає у стражданнях внаслідок перенесеної травми, він втратив професійну працездатність вперше  у розмірі 65%.  Після втрати працездатності, у позивача змінилися умови життя, наразі він відчуває нестерпний біль, переніс оперативне втручання, пересувається за допомогою милиць. Позивач позбавлений можливості повною мірою реалізовувати свої звички та бажання, втілювати свої наміри в життя, оскільки він періодично проходить лікування, у зв`язку з отриманою травмою, постійно відчуває фізичний біль, незважаючи на постійні курси лікування, які дають тимчасове полегшення його стану, відновлення його стану здоров`я неможливе.
Виходячи із наведених вище обставин, колегія суддів вважає, що позивачу ОСОБА_1 заподіяно моральну шкоду, і визначений судом першої інстанції розмір 230 000 грн. є виваженим, прийнятим з дослідження усіх обставин справи, справедливим та не призведе до збагачення позивача та не призведе до скрутного матеріального становища відповідача. 
Тому доводи апеляційної скарги представника відповідача щодо розміру визначеної судом моральної шкоди є неприйнятними, такими, що не підлягають задоволенню.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.
Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 369, 375, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Криворізький ремонтно-механічний завод» -  залишити без задоволення.
Рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 лютого 2022 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повне судове рішення складено 29 серпня 2022 року.
Головуючий:

Судді: