УХВАЛА

12 липня 2022 року 
м. Київ

cправа №  925/383/20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Баранець О.М., Губенко Н.М.,

за участю секретаря судового засідання - Коровай Л.В.;

за участю представників учасників справи:
представників позивача - Василега   А.П., Геращенко М.В., Заплотинський Ю.І., 
представника відповідача  -    Гудзь О.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний центр "Добробуд"

на постанову Північного апеляційного господарського суду
(головуючий -  Козир Т.П., судді - Коробенко Г.П., Агрикова О.В.)
від 17.02.2022

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний центр "Добробуд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Біг Стокер"

про розірвання договору та стягнення 1 750 000, 00 грн,

Короткий зміст позовних вимог 
1.          У      березні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельний центр "Добробуд" (далі - позивач/скаржник, ТОВ "БЦ "Добробуд") звернулось у Господарський суд Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Біг Стокер" (далі - відповідач), у якому просило суд: розірвати договір купівлі-продажу опалювальних котлів №01/08, укладений між позивачем та відповідачем 14.08.2019 (далі - договір); стягнути з відповідача на користь позивача частину збитків у розмірі 1   750   000,00 грн завданих неналежним виконанням зобов`язань за договором. 
2.          Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до умов договору відповідач повинен був здійснити поставку та монтаж двох опалювальних котлів, однак прострочив їх відвантаження. Починаючи з дня відвантаження, відповідач неодноразово намагався здійснити пусконалагоджувальні роботи, які однак не були виконані ним, вимоги позивача      щодо усунення недоліків ігнорував, а також позивачем було встановлено невідповідність котлів технічним та якісним характеристикам. У зв`язку із початком опалювального сезону та з метою недопущення зупинення господарської діяльності позивач вимушений був у грудні 2019 року придбати інший котел. Відповідачем порушено істотні умови укладеного договору щодо строків та якості виконаних робіт, характеристики      опалювальних котлів не відповідають передбаченим показникам паспорту товару, позивачу не було передано сертифікат якості та      технічні паспорти. За вказаних обставин договір підлягає розірванню, а відповідач має відшкодувати завдані збитки, зокрема, повернути суму передплати у розмірі 1 750   000,00 грн. 
3.          Відповідач, заперечуючи проти позову, посилався на те, що за умовами договору позивач зобов`язався у встановлений строк підготувати площадку для монтажу опалювальних котлів, збудувати та укомплектувати обладнанням тепломеханічний пункт, тому монтаж відповідачем котлів міг бути здійснений лише після виконання позивачем вказаних підготовчих робіт, які були виконані позивачем лише 13.11.2019. Відповідач 16.11.2019 здійснив приєднання котлів до тепломеханічного пункту, однак у зв`язку із відсутністю водопостачання монтаж було закінчено 18.11.2019, отже він виконав усі обов`язки відразу після виконання зустрічних обов`язків покупцем. Проведеними контрольними (тестовими) замірами 22.11.2019 у присутності представників позивача підтверджено відповідність роботи обладнання паспортним значенням, однак позивач відмовився від підписання відповідного акту. Вся супровідна документація була передана покупцю разом з поставленим товаром, однак від підписання актів приймання-передачі позивач відмовився. Акти щодо недоліків товару оформлені з порушенням норм чинного законодавства та без участі представників відповідача. Позивачем не доведено істотного порушення відповідачем умов договору, тому відсутні підстави для його розірвання та повернення суми передплати.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

4.          14 серпня 2019 року між ТОВ "БЦ "Добробуд", як покупцем, та ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Біг Стокер", як продавцем, було укладено договір купівлі-продажу опалювальних котлів № 01/08, відповідно до якого продавець продає, а покупець купує на умовах договору товар - два опалювальні твердопаливні котли AKU-800, відповідно до специфікації та рахунку-фактури, які є невід`ємною частиною договору (п.1.1 договору).
5.          Пунктом 1.2 договору визначено, що товаром є обладнання, яке постачається покупцю для використання в його господарській діяльності за адресою: провулок Анатолія Пашкевича, 2 у м.Черкаси.
6.          Згідно з пунктом 2.1 договору ціни на товар наведені у специфікації та включають вартість доставки товару покупцю, монтажу, пусконалагоджування.
7.          За умовами розділу 3 договору загальна договірна вартість двох котлів за цим договором, з урахуванням витрат на їх монтаж та пусконалагоджування, складає 3   500 000,00 грн, покупець здійснює оплату у наступному порядку: протягом трьох банківських днів з моменту підписання цього договору 875 000,00 грн; протягом 10 банківських днів з моменту першої оплати цього договору 875000,00 грн; решту суми у розмірі 1 750 000,00 грн покупець оплачує у наступному порядку: до 01.04.2020 у розмірі 875 000.00 грн; до 01.06.2020 у розмірі 875000,00      грн.
8.          Згідно з п.4.1 договору якість товару відповідає стандартам, які ставляться до аналогічного обладнання.
9.          Пунктом 4.2 договору встановлено, що      продавець звільняється від відповідальності за зниження якісних показників товару, прийнятого покупцем без зауважень до якості, якщо таке зниження сталося після отримання товару покупцем.
10.          У пункті 5.1 договору визначено, що продавець здійснює відвантаження товару до 01.10.2019 після надходження оплати згідно з п.п. 3.2.1 та 3.2.2 даного договору.
11.          Пунктом 5.3 договору встановлено, що приймання товару по кількості та якості покупець проводить з дотриманням умов цього договору, відповідно до вимог Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання.
12.          Згідно з п.5.4 договору приймання товару здійснюється на складі покупця по кількості згідно товаротранспортних накладних та видаткових накладних, а по якості згідно сертифікату якості продавця.
13.          У разі виявлення невідповідності якості товару діючим на території України стандартам або даним, що містяться у Сертифікаті відповідності, покупець зобов`язаний викликати представника продавця для участі у прийманні та складанні акту приймання товару за якістю. У випадку неприбуття в строк без поважної причини протягом 5-х діб з моменту отримання повідомлення покупця представника продавця для участі в прийманні товару та складання акту приймання товару за якістю, покупець повинен здійснити приймання товару у відповідності з вимогами чинного законодавства (п.5.5 договору).
14.          Претензії повинні пред`являтись у письмовій формі, бути підписаними уповноваженою особою      і скріплюватись печаткою покупця, з додаванням усіх документів, що підтверджують обґрунтованість викладених в претензіях відомостей та вимог, супроводжуватись актами, складаними з урахуванням п.5.6 даного договору, копіями транспортних документів, тощо (п.5.6 договору).
15.          Акт про скриті недоліки товару повинен бути складений покупцем протягом 5 днів після виявлення недоліків, але не пізніше одного місяця з дня отримання товару. Акт складається з обов`язковою участю представника продавця та незалежного експерта з якості (п.5.7 договору).
16.          Разом із товаром покупець отримує такі документи: видаткову, податкову та товаротранспортну      накладні, специфікацію, копію сертифікату якості та технічну документацію (інструкцію, техпаспорт) (п.5.8 ).
17.          У пунктах 5.9-5.11 договору сторони      домовились, що протягом 3-х календарних днів з моменту здійснення покупцем оплати за п.п 3.2.1 договору продавець надає покупцю технічне завдання на тепломеханічний пункт та виготовлення фундаментів під монтаж котлів. Продавець разом з монтажем котлів здійснює їх підключення до існуючої тепломережі покупця. Будівництво тепломеханічного пункту та укомплектування обладнання покупець здійснює за власний рахунок та власними силами до 09.10.2019р.
18.          Відповідно до п. 6.1 договору продавець бере на себе зобов`язання:      змонтувати котли опалювальні до 25.09.2019 в кількості дві штуки на підготовленій площадці покупця, згідно наданої продавцем проектної документації.      А також продавець бере на себе зобов`язання підключити два вищевказаних котли до тепломеханічного пункту      і здійснити врізку в діючий теплопровід. Після чого продавець за свій рахунок та своїми силами проводить пусконалагоджувальні роботи до 10.10.2019. І тільки після того, як обидві сторони будуть впевнені в роботі котлів та обладнання теплообмінного пункту, буде проведена передача котлів та обладнання від продавця покупцю, що буде засвідчено актом прийому-передачі.
19.          Згідно з п.6.2 договору право власності переходить від продавця до покупця в момент отримання товару покупцем згідно встановлених договором умов (базисів) поставки.
20.          Продавець гарантує якість товару на момент його поставки покупцю, що підтверджує відповідними сертифікатами якості. Продавець є виробником товару. У випадку наявності претензій щодо якості та кількості товару, продавець має право в гарантійний строк направити претензію на адресу продавця (п.7.1 договору).
21.          У разі виявлення покупцем товару неналежної якості, продавець зобов`язується замінити такий товар на якісний протягом розумного строку, або зменшити вартість товару неналежної якості, або повернути гроші в обсязі поверненого неякісного товару, або за свій рахунок усунути дефекти виробу, виявлені протягом гарантійного строку, або замінити згідно з чинним законодавством України (п.7.2 договору).
22.          Пунктом 9.2 договору передбачено, що у випадку невиконання продавцем зобов`язань, взятих на себе за цим договором, щодо поставки, монтажу, пусконалагоджуванню котлів у встановлені строки, продавець сплачує на користь покупця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від загальної договірної вартості котлів за кожен день прострочення виконання зобов`язання.
23.          У Додатку №1 до договору сторони узгодили специфікацію обладнання - опалювальний твердопаливний котел AKU-800 в кількості 2 шт за ціною 1750000,00 грн за одиницю.
24.          На виконання умов договору позивач платіжними дорученнями №1983 від 16.08.2019 на суму 875000,00 грн та №2001 від 28.08.2019 на суму 875000,00 грн перерахував на рахунок відповідача 1750000,00 грн в рахунок часткової оплати замовлених опалювальних котлів.
25.          19.09.2019 позивачем була підготовлена бетонна площадка під котли, а 03.10.2019 завершено будівництво тепломеханічного пункту.
26.          18.11.2019 відповідачем було здійснено відвантаження котлів позивачу, під час якого документи про прийняття позивачем котлів сторонами не складалися. Відповідач надав наказ ТОВ "НВП "Біг Стокер" №19/11 від 18.11.2019 про створення комісії для комплексного випробовування, включаючи необхідні пусконалагоджувальні роботи, двох опалювальних котлів AKU-800, виготовлених та змонтованих на замовлення ТОВ "БЦ "Добробуд".
27.          Позивач неодноразово повідомляв відповідача шляхом направлення вимог №28 від 26.11.2019, № 29 від 29.11.2019, №32 від 04.12.2019, комісійного акту від 30.11.2019, від 02.12.2019 про наявність недоліків змонтованого обладнання та просив закінчити пусконалагоджувальні роботи і усунути недоліки, але вимоги залишені без відповідного реагування. 
28.          Позивач надав: 
-          акт від 30.11.2019, складений представниками позивача та представником підрядника ТОВ "НВФ "Енергопласт" про те, що 29.11.2019 за усної домовленості представники підрядної організації ТОВ "НВП "Біг Стокер" по монтажу твердопаливних котлів опалення в кількості двох осіб залишилися на ніч для налагоджувальних та випробувальних робіт двох котлів в режимі холостого ходу, 30.11.2019 комісією засвідчені такі результати роботи підрядників: повне розрегулювання системи роботи котлів,      та як наслідок, збої в роботі системи опалення заводу; 
-          акт від 02.12.2019, складений представниками позивача та представником підрядника ТОВ "НВФ "Енергопласт", про те, що 02.12.2019 комісією зафіксовано та засвідчено спрацювання захисту      ввідного автоматичного вимикача на електрообладнанні твердопаливного котла №2, зі слів оператора котельні аварійне вимикання автоматичного вимикача відбулося 02.12.2019, після обстеження електриком підрядної організації ТОВ "НВП "Біг Стокер" 02.12.2019 було виявлено вихід з ладу двох котлових циркуляційних насосів;
-          акт №536 від 10.12.2019 технічного стану теплогенератора (котла) на соломі, складений ТОВ "ЮТЕМ-ЗМК" щодо обстеження котла AKU-800, яким встановлено невідповідність котлів технічним та якісним характеристикам.
29.          Позивач надіслав відповідачу:
-          вимогу-претензію №32 від 04.12.2019, у якій наголошено на невідповідності опалювальних котлів, які не дають робочої температури, своїм якісним характеристикам, тому покупець вимагав повернути кошти в розмірі 1750000 грн та здійснити демонтаж вироблених та змонтованих котлів неналежної якості і комплектності;
-          претензію - повідомлення №34, у якій позивач вказує на невідповідність котлів якісним і технічним характеристикам, та прийняте з цієї причини рішення про встановлення іншого обладнання, і вимагає повернути кошти, демонтувати котли, запрошує представників відповідача для проведення демонтажу котлів 13.12.2019. Вимога направлена відповідачу 12.12.2019. Однак відповідач на вказану дату та час не направив своїх представників для проведення зазначених робіт, про причини неявки не повідомив;
-          повідомлення №35 від 13.12.2019, у якому позивач повідомляє про те, що представники відповідача не прибули у визначений час, тому він приступає до демонтажу котлів власними силами; 
-          супровідний лист №36 від 16.12.2019 про демонтаж котлів власними силами та направлення для оплати рахунку-фактури від 16.12.2019.
30.          11.12.2019   відповідач направив позивачу листи за № 11-12, №   12-12, в яких пропонувалось провести контрольну топку та навчання персоналу, призначити комісію для здачі котлів. 
31.          Відповідач надав:
-          акт контрольного випробування робочих температур обладнання від 22.11.2019, складений представниками відповідача, згідно з яким обладнання в      частині робочої температури води у котлі відповідає паспортним характеристикам;
-          акт про відмову від підпису акту контрольного випробування робочих температур обладнання від 22.11.2019, у якому представники відповідача      вказали, що представники позивача, які приймали участь у роботі комісії, від підписання акту відмовились;
-          акт прийому-передачі проектно-кошторисної документації до договору, підписаний директором відповідача, згідно з яким ТОВ "НВП "Біг Стокер" в особі директора передає, а ПП "Добробут-Черкаси" в особі директора приймає документацію - паспорт котла твердопаливного AKU800 на соломі - 1 примірник;
-          акт випробування устаткування від 29.12.2019, складений представниками відповідача, згідно з яким обладнання у період з 21.11.2019 по 29.11.2019 пройшло комплексне випробування, включаючи необхідні пусконалагоджувальні роботи разом з комунікаціями; усунуті виявлені дефекти проектування, виготовлення і монтажу обладнання; вирішено обладнання (два твердопаливні котли) вважати готовими до експлуатації і прийнятими з 29.11.2019 в експлуатацію;
-          акт про відмову від підпису акту випробування устаткування від 29.11.2019, у якому представники відповідача      вказали, що представники позивача, які приймали участь у роботі комісії, від підписання акту відмовились;
-          акт про відмову від допуску для перевірки обладнання від 05.12.2019, у якому представники відповідача      вказали, що 05.12.2019 представники ТОВ "БЦ "Добробут" відмовились від допуску їх на територію для перевірки зауважень щодо роботи обладнання;
-          акт про відмову від допуску для перевірки обладнання від 13.12.2019, у якому представники відповідача      вказали, що 13.12.2019 представники ТОВ "БЦ "Добробут" відмовились від допуску їх на територію для перевірки зауважень щодо роботи обладнання;
-          лист відповідача №14-12 від 13.12.2019, у якому повідомлено позивача про те, що охорона не допустила спеціаліста до теплового пункту для перевірки котлів; тому просить      терміново створити комісію для контрольної топки;
-          лист відповідача №15-12 від 13.12.2019 (відповідь на вимоги позивача №28 та №29), у якому вказано, що затримка монтажу сталась з вини позивача, яким не було своєчасно побудовано теплообмінний пункт і      не забезпечено подачу води; про  відмову позивача від проведення контрольної топки і підписання акту прийому-передачі; також просить провести переговори по всіх питаннях та терміново їх усунути. 
32.          13.12.2019 позивач та ТОВ "ЮТЕМ-ЗМК"   уклали контракт на виготовлення та поставку обладнання (теплогенератора) № RAU-2-600M/12/11-1.
33.          Позивач надіслав відповідачу лист-пропозицію №5 від 18.02.2020 про розірвання договору за згодою сторін, з доданою додатковою угодою від 18.02.2020 щодо цього, та вимогою відшкодувати збитки      у розмірі 2 852 465,66 грн. Лист з додатком направлений відповідачу 18.02.2020 та отриманий ним 19.02.2020.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

34.          Рішенням Господарського суду Черкаської області від 26.10.2021 позов задоволено, розірвано договір та стягнуто з відповідача на користь позивача 1   750   000,00 грн збитків.
35.          Суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач істотно порушив умови договору, зокрема: виконано лише перший етап поставки товару (відвантаження на території позивача), порушено строки поставки та не виконані пусконалагоджувальні роботи, наслідком чого є виникнення у позивача права вимагати розірвання договору і відшкодування завданих збитків.
36.          17.02.2022 Північний апеляційний господарський суд ухвалив постанову, якою рішення суду першої інстанції скасував та у задоволенні позову відмовив. 
37.          Суд апеляційної інстанції виходив з того, що:
- монтаж поставлених відповідачем двох котлів фактично здійснено 18.11.2019, однак сторонами не складено будь-яких двосторонніх актів, які б підтверджували цей факт письмово;
- позивач не надав доказів того, що він повідомляв відповідача про готовність об`єкту під відвантаження та монтаж котлів, а також не надав доказів, що він до 26.11.2019  направляв відповідачу вимоги  щодо порушення строків поставки, як і не надав доказів, що до моменту монтажу котлів (18.11.2019) позивач повідомляв відповідача про втрату інтересу до поставки котлів;
- доводи позивача про те, що відповідач виконав тільки перший етап договору і не виконав інші етапи (монтаж і пусконалагодження) не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки з листів самого позивача вбачається, що обидва котли були змонтовані та працювали (хоча і з показниками, які позивача не влаштовували);
- умовами договору не передбачено право сторони вимагати його розірвання у зв`язку із порушенням      договірних строків, натомість пунктом 9.2 договору передбачено, що у випадку невиконання продавцем зобов`язань, взятих на себе за цим договором, щодо поставки, монтажу, пусконалагоджування котлів у встановлені строки, продавець сплачує на користь покупця пеню у встановленому розмірі;
- щодо доводів позивача про неналежну якість поставлених котлів, то вони не підтверджуються належними доказами, оскільки акти від 30.11.2019 та від 02.12.2019 підписані лише представниками позивача та директором ТОВ "НВФ "Енергопласт" (яке не є стороною спірних правовідносин), а акт технічного стану №538 від 10.12.2019 складений працівниками      ТОВ "ЮТЕМ-ЗМК", яке є зацікавленою особою (іншим виробником котлів) та в подальшому продало позивачу новий котел;
- позивачем не надано доказів виконання умов договору, якими сторони визначили порядок приймання товару по якості, порядок оформлення невідповідності      якості товару стандартам та порядок пред`явлення претензій по якості;
- відсутні ознаки істотного порушення умов договору зі сторони відповідача, які би свідчили, що позивач значною мірою позбувся того, на що розраховував при укладенні договору.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та підстава (підстави) відкриття касаційного провадження. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу, та викладені у відзиві на касаційну скаргу

38.          22.04.2022  позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати та залишити рішення суду першої інстанції в силі.
39.          Обґрунтовуючи наявність підстави касаційного оскарження згідно з пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), скаржник зазначає, що суд неправильно застосував норми частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України, оскільки дійшов помилкового висновку щодо відсутності факту істотного порушення умов договору відповідачем та не врахував висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2019 у справі № 914/2649/17, постановах Верховного Суду від 24.10.2019 у справі № 905/799/18, від 18.09.2019 у справі № 916/1921/18, від 28.05.2019 у справі №910/9234/18, від 13.02.2018 у справі №925/1074/17, від 03.09.2020 у справі №910/15674/19.
40.          Відповідачем подано відзив на касаційну скаргу, в якому він просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції - без змін. Свої вимоги обґрунтував тим, що позивач прострочив свої договірні зобов`язання, відповідач виконав усі свої обов`язки одразу після виконання зустрічних обов`язків позивача. Крім того, вимоги позивача щодо якості товару не відповідали порядку пред`явлення претензій щодо якості товару, встановленому договором.
41.          11.07.2022 скаржник подав доповнення до касаційної скарги, в якій у зв`язку з розблокуванням роботи ЄДРСР просить доповнити наведений в касаційній скарзі перелік близьких за змістом постанов Верховного Суду, висновки яких не були враховані при винесенні оскаржуваної постанови апеляційної інстанції, а саме: від 15.01.2019 у справі №910/2708/16, від 03.04.2018 у справі №904/4628/17, від 31.01.2018 у справі №910/5716/17, від 29.04.2021 у справі №916/3904/19, від 26.01.2021 у справі №916/1655/18, від 19.06.2018 у справі №910/21148/17, від 15.05.2019 у справі №913/422/18, а також постанова Верховного Суду України від 18.09.2013 у справі № 6-75цс13.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

42.          За чинним конституційним правопорядком, який визначено приписами пункту 14 частини першої статті 92, пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України, на рівні закону забезпечується право на апеляційний перегляд кожної справи, а право на касаційне оскарження судового рішення забезпечується лише в тих випадках, що їх визначив законодавець.
43.          У постанові від 18.05.2021 у справі № 914/1570/20 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що тенденції нормативно-правового регулювання національної моделі касаційного оскарження свідчать про перехід на конституційному рівні до моделі обмеженої касації, що реалізується, зокрема, за допомогою введення переліку випадків, коли рішення підлягає касаційному оскарженню, а також низки процесуальних фільтрів. Встановлення в процесуальному кодексі виняткових підстав для касаційного оскарження у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним, має слугувати формуванню дієвої судової системи, що гарантуватиме особі право на остаточне та обов`язкове судове рішення. Введення процесуальних "фільтрів" не порушує право на доступ до суду, оскільки таке право вже реалізоване при зверненні до суду першої та апеляційної інстанцій, можна стверджувати, що введення процесуальних "фільтрів" допуску до перегляду судових рішень касаційним судом не порушує право доступу до правосуддя (пункти 5.10, 5.16, 5.21).
44.          У статті 287 ГПК України, якою регламентоване право касаційного оскарження, визначено перелік судових рішень, які підлягають касаційному оскарженню у господарському процесі, а також визначені підстави та випадки, коли касаційне оскарження допускається.
45.          З метою визначення меж розгляду справи Верховним Судом застосовуються правила статті 300 ГПК України, відповідно до якої, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (ч.1). 
46.          Касаційне провадження у справі, що розглядається, відкрито відповідно до пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України, яка визначає, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
47.          Наведене узгоджується із частиною четвертою статті 236 ГПК України, яка визначає, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 
48.          Отже, відповідно до пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України касаційний перегляд з указаних мотивів може відбутися за наявності таких складових: (1) суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду; (2)  відсутня постанова Верховного Суду про відступлення від такого висновку; (3) висновок Верховного Суду стосується правовідносин, які є подібними.
49.          При цьому, підставою для касаційного оскарження є неврахування висновку Верховного Суду саме щодо застосування норми права, а не будь-якого висновку, зробленого судом касаційної інстанції в обґрунтування мотивувальної частини постанови. Саме лише зазначення у постанові Верховного Суду норми права також не є його правовим висновком про те, як саме повинна застосовуватися норма права у подібних правовідносинах.
50.          Колегія суддів враховує, що процесуальний кодекс та інші законодавчі акти не містять визначення поняття "подібні правовідносини", а також будь-яких критеріїв визначення подібності правовідносин з метою врахування відповідного висновку, тому для розуміння відповідних термінів звертається до правових висновків, викладених у судових рішеннях Великої Палати Верховного Суду.
51.          Задля юридичної визначеності в застосуванні приписів процесуального закону, які зобов`язують визначати подібність правовідносин (подібність відносин), Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12.10.2021 у справі №233/2021/19 (пункт 39) конкретизувала свої висновки щодо подібності правовідносин, зазначивши таке. 
52.          На предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Установивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то в такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним й об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.
53.          Подібність правовідносин може мати місце не лише у разі тотожності (аналогічності), тобто ідентичності (однаковості) суб`єктного, об`єктного і змістовного критеріїв,      але й також у разі їх схожості, що   визначається з урахуванням обставин кожної конкретної справи.
54.          Не можна посилатися на неврахування висновку Верховного Суду, як на підставу для касаційного оскарження, якщо відмінність у судових рішеннях зумовлена не неправильним (різним) застосуванням норми,   а неоднаковими фактичними обставинами справ, які мають юридичне значення.
55.          Проаналізувавши правові висновки, які викладені у постановах Верховного Суду, на які посилався скаржник у касаційній скарзі, суд касаційної інстанції вважає, що ці висновки стосуються правовідносин, які не є подібними до правовідносин у справі, що переглядається, і відмінність правозастосування у судових рішеннях зумовлена не неправильним (різним) застосуванням норми статі 651 ЦК України, а неоднаковими фактичними обставинами справ, які мають юридичне значення, щодо порушення умов договору, виходячи з яких суди зробили висновок про істотність такого порушення. Окрім того, у справах, що розглядається, різна правова природа договорів, що є предметом спору, що має істотне значення для правильного вирішення спору та застосування наслідків порушення договору, оскільки норма  статі 651 ЦК України є загальною, натомість правові наслідки передання товару неналежної якості врегульовані статтею 678 цього Кодексу.
56.          У справі, яка переглядається, предметом позову є вимоги про розірвання договору купівлі - продажу обладнання та про стягнення збитків. Фактичною підставою позову позивачем зазначено порушення відповідачем умов договору купівлі-продажу щодо встановлення обладнання та щодо його якості. Нормативною підставою позову, зокрема, визначено частини 1, 2 ст. 651 Цивільного кодексу України.
57.          Апеляційний суд у справі, що розглядається, відмовляючи в позові виходив з того, що умовами договору не передбачено право сторони вимагати його розірвання у зв`язку із порушенням  договірних строків,  позивачем не надано доказів виконання умов договору купівлі-продажу, якими сторони визначили порядок приймання товару по якості, порядок оформлення невідповідності якості товару стандартам та порядок пред`явлення претензій по якості, відсутні ознаки істотного порушення умов договору зі сторони відповідача, які би свідчили, що позивач значною мірою позбувся того, на що розраховував при укладенні договору купівлі-продажу обладнання.
58.          Натомість предметом позову у справі №914/2649/17 є вимога про внесення змін у договір оренди нежитлових приміщень. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.02.2019 у справі №914/2649/17 дійшла висновку про відсутність підстав для внесення змін до договору оренди, оскільки сторони не досягли згоди щодо приведення умов договору у відповідність до умов, які істотно змінилися у відповідності до вимог норми ст. 652 Цивільного кодексу України.
59.          Предметом позову у справах №915/1074/17 та №905/799/18 є вимоги про розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки з підстав невиконання зобов`язання розпочати будівництво у встановлений строк та несплати відповідачем орендної плати.
60.          Предметом позову у справах №910/9234/18, №916/1921/18, №910/15674/19 є вимоги про розірвання договору оренди нежитлового приміщення, фактичними підставами позовів у вказаних справах є порушення обов`язку з внесення орендної плати у встановленому розмірі та строки, істотна зміна обставин. 
61.          З наведеного вбачається, що незважаючи на те, що предмети позовів у вказаних справах (крім справи №914/2649/17) є однаковими, різними є об`єкти та зміст спірних правовідносин, оскільки правовідносини у наведених скаржником справах стосуються виключно відносин у сфері оренди, які за своєю суттю, правовою природою та правовим регулюванням відрізняються від правовідносин купівлі - продажу.
62.          Верховний Суд у постановах від 24.10.2019 у справі № 905/799/18, від 13.02.2018 у справі №925/1074/17, від 28.05.2019 у справі №910/9234/18, від 03.09.2020 у справі №910/15674/19, на які посилається скаржник, дійсно посилався на норми статті 651 Цивільного кодексу України, проте у вказаних справах висновки про застосування цієї норми мали місце стосовно інших правовідносин та за інших фактичних обставин справи, що мають юридичне значення для правильного вирішення спору.
63.          З цих же підстав Судом відхиляються і посилання скаржника на постанови касаційної інстанції, які вказані ним в доповненнях до касаційної скарги.
64.          Так, у справі №6-75цс13 предметом позову були вимоги товариства до фізичної особи про розірвання договору купівлі-продажу квартири з розстроченням платежу, припинення права власності на квартиру, зобов`язання повернути квартиру, визнання права власності на квартиру за позивачем у зв`язку з тим, що відповідачка не здійснила жодного платежу за придбану нею квартиру. Верховний Суд України у вказаній скаржником постанові дійшов висновку, що суд касаційної інстанції не дослідив питання істотності порушення відповідачкою умов договору купівлі-продажу та наскільки продавець позбавився того, на що він розраховував, у зв`язку з чим Верховний Суд України рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ скасував, а справу направив на новий розгляд до суду касаційної інстанції. 
65.          У справі №910/2708/16 предметом позову були вимоги товариства до товариств про розірвання договору інвестиційної діяльності у зв`язку з неповним внесенням внесків відповідачами за договором, невиконання ними Програми робіт, яка є додатком до договору. Верховний Суд у вказаній скаржником постанові дійшов висновку, що господарські суди попередніх інстанцій, дослідивши обставини і зібрані у справі докази, надавши оцінку умовам спірного договору та урахувавши положення законодавства, які регулюють порядок розірвання договору інвестиційної діяльності, не установили обставин, які передбачали б можливість розірвання договору про спільну інвестиційну та виробничу діяльність із підстав, заявлених у позові, та свідчили би про істотність порушення відповідачами умов договору (у розумінні положень частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України), у зв`язку з чим Верховний Суд рішення судів попередніх інстанцій про відмову в позові залишив в силі.
66.          У справі №904/4628/17 предметом позову були вимоги товариства до приватного підприємства про стягнення вартості неякісного товару, штрафних санкцій та розірвання договору купівлі-продажу у зв`язку з невиконанням умов договору відповідачем, поставкою неякісного товару та відмовою відповідача від заміни товару на аналогічний. Верховний Суд у вказаній скаржником постанові, виходячи з умов спірного договору, дійшов висновку про наявність правових підстав для розірвання договору та стягнення з відповідача вартості неякісного товару, оскільки укладаючи оскаржуваний договір, позивач розраховував отримати товар належної якості, який планував використати в своїй господарській діяльності для наступного продажу, проте отримав неякісний товар, що підтверджено висновком експертизи у справі,  у зв`язку з чим Верховний Суд рішення суду апеляційної інстанції про задоволення позову залишив в силі.
67.          У справі №910/5716/17 предметом позову були вимоги регіонального відділення Фонду державного майна України до фізичної особи про розірвання договору купівлі-продажу нерухомого майна у зв`язку з тим, що відповідачем порушені умови договору купівлі-продажу державного майна  об`єкта незавершеного будівництва, зокрема, об`єкт продажу не добудований, прилегла територія утримується в неналежному стані, відсутня охорона, не виконуються умови вказаного договору в частині забезпечення виконання вимог екологічної безпеки, охорони навколишнього природного середовища. Верховний Суд у вказаній скаржником постанові, погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанції про задоволення позову з  огляду на істотне порушення відповідачем своїх зобов`язань за спірним договором, який не завершив будівництво об`єкта нерухомості у визначений договором строк, не забезпечив виконання вимог екологічної безпеки, охорони навколишнього природного середовища під час добудови та подальшого введення в експлуатацію об`єкта, не повідомив про неможливість завершення будівництва об`єкта в установлений термін, що значною мірою позбавило позивача того, на що він розраховував при укладенні договору, при цьому зазначивши, що вказане доведено позивачем належними та допустимими доказами. 
68.          У справі №916/3904/19 предметом позову були вимоги товариства до товариства про розірвання договору виконання робіт у зв`язку з тим, що відповідачем  не виконано встановлених договором зобов`язань в частині своєчасного та якісного виконання робіт, а саме, відповідачем у визначений строк не виконані умови договору в частині встановлення відповідної  конструкції. Верховний Суд у вказаній скаржником постанові погодився з висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову в частині вимог про розірвання договору, з огляду на те, що позивач не довів обставин, які передбачали б можливість розірвання укладеного договору з підстав, заявлених позивачем у позові та які б свідчили про істотність порушення відповідачем умов договору.
69.          У справі №916/1655/18 ухвалою Верховний Суд взагалі закрив касаційне провадження на підставі пункту 4 частини 1 статті 296 Господарського процесуального кодексу України, оскільки наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, не отримала свого підтвердження після відкриття касаційного провадження.
70.          У справі №910/21148/17 предметом позову були вимоги товариства до банку про розірвання договору поруки у зв`язку з ненаданням відповідачем позивачеві належним чином завірених копій документів на підтвердження обов`язків боржників за кредитними договорами. Верховний Суд у вказаній скаржником постанові, погодився з висновками судів попередніх інстанцій про відмову в задоволенні позову,  з огляду на те, що позивач належними доказами не довів наявності підстав для задоволення позовних вимог про розірвання договору поруки із заявлених ним мотивів.
71.          У справі №913/422/18 предметом позову були вимоги державного підприємства до товариства про розірвання договору про постачання електричної енергії, укладеного на підставі конкурсних торгів, у зв`язку з невиконанням відповідачем прийнятих на себе зобов`язань щодо оплати вартості електричної енергії. Верховний Суд у вказаній скаржником постанові, погодився з висновками судів попередніх інстанцій про відмову в задоволенні позову,  з огляду на припинення строку дії договору, зазначивши, що у будь-якому випадку припинення строку дії договору унеможливлює розірвання такого договору, оскільки в силу положень чинного законодавства розірвати можливо лише діючий договір.
72.          Таким чином, у кожній із зазначених скаржником справ судами досліджувались різні за змістом докази, які подавались сторонами, та на підставі встановлених судами різних за змістом обставин приймалися відповідні судові рішення. З`ясування подібності правовідносин у рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається з урахуванням обставин кожної конкретної справи.
73.          У вищезазначених справах Верховним Судом у кожному конкретному випадку вирішувався спір про розірвання різних за змістом договорів та у зв`язку з невиконанням різних його умов, за наслідками оцінки конкретних обставин справи, наведених учасниками справи обґрунтувань та дослідження доказів. Судами встановлені неоднакові (різні, протилежні) фактичні обставини, які мають важливе юридичне значення при вирішенні таких спорів.
74.          Скаржник у касаційній скарзі не посилався на порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, що є підставою для касаційного оскарження судових рішень відповідно до пункту 4 частини другої статті 287 ГПК України. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).
75.          Висновки суду апеляційної інстанції щодо застосування норм частини другої статті 651 ЦК України не суперечать відповідним висновкам Верховного Суду, які викладені у зазначених скаржником справах, оскільки висновок щодо істотності порушення договору залежить від встановлених судом обставин та поведінки сторін щодо доведення своєї позиції. 
76.          Тобто, спірні правовідносини у цій справі та у справах, на які послався скаржник у касаційній скарзі та доповненнях до касаційної скарги, є очевидно неподібними за об`єктним і змістовним критеріями.
77.          Отже, наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, не була належно обґрунтована скаржником та не отримала підтвердження після відкриття касаційного провадження. Інших підстав касаційного оскарження скаржник не зазначав та не обґрунтовував.
78.             Відповідно до пункту 5 частини першої статті 296 ГПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновки щодо застосування норми права, які викладені у постановах Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.
79.          З огляду на викладене, у цій справі касаційне провадження підлягає закриттю на підставі пункту 5 частини першої статті 296 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 234, 235, 296 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ: 
Закрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний центр "Добробуд" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2022 у справі №925/383/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                      І. Кондратова

Судді                                                                                                   О. Баранець

                                                                                                                    Н. Губенко