ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2022 року 
м. Київ
справа № 425/854/17
адміністративне провадження № К/9901/43395/18 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючий - Стародуб О.П., 
судді - Єзеров А.А., Кравчук В.М., 
розглянув в порядку письмового провадження касаційну скаргу Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області на постанову Рубіжанського міського суду Луганської області від 11.09.2017 (суддя - Коваленко Д.С.) та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 07.11.2017 (судді -  Ханова Р.Ф., Василенко Л.А., Гайдар А.В.)
у справі за позовом ОСОБА_1 до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області про скасування рішення, визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії
КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому, з врахуванням уточнених позовних вимог, просила: 
-скасувати рішення від 19.01.2017 № 9/356 Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області щодо скасування дії довідки від 20.04.2016 року № 917012120 про взяття її на облік внутрішньо переміщеної особи; 
-визнати неправомірними дій Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо припинення виплати їй пенсії з 01.01.2017 по 27.04.2017; 
-визнати неправомірними дій Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо невиплати їй пенсії з 28.04.2017; 
-зобов`язати Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області поновити виплату пенсії з 01.01.2017.
ВСТАНОВЛЕНІ СУДАМИ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач є громадянином України, пенсіонером та з 25.05.2016 перебуває на обліку в Рубіжанському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Луганської області на підставі електронної пенсійної справи (а.с.49-54).
Згідно довідки від 20.04.2016 № 917012120 позивач взята на облік в Управлінні праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області, є внутрішньо переміщеною особою з тимчасово окупованої території України, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14).
Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, складеного 16.11.2016 соціальним інспектором Управління праці, на час перевірки заявника за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вдома не було, їй було залишено повідомлення. 21.11.2016 позивачу відправлено друге повідомлення про необхідність з`явитись до управління, але 24.11.2016 ніхто не прийшов і не передзвонив (а.с.105, 106).
Рішенням Управління праці від 19.01.2017 №9/356, на підставі пункту 5 частини 1 статті 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", вважаючи, що позивач при поданні заяви про взяття її на облік, надала завідомо недостовірні відомості про місце свого фактичного проживання, скасовано дію довідки про взяття її на облік, як внутрішньо переміщену особу від 20.04.2016 № 917012120 (а.с.107,136).
Про прийняте рішення, у січні 2017 року другим відповідачем повідомлені і позивач і управління Пенсійного фонду шляхом направлення копії на відомі Управлінню адреси місця проживання та місцезнаходження, відповідно (а.с.107-108,118-119).
Отримавши інформацію про скасування ОСОБА_1 дії довідки, на підставі пункту 5 частини 1 статті 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" та підпункту 4 пункту 12 «Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №365 від 08.06.2016, Управління ПФУ, припинило виплату їй пенсії з 01.01.2017, автоматично (а.с.12-13,34-37,108,110-111,180-182).
Вважаючи такі рішення та дії відповідачів протиправними позивач звернулась до суду з цим позовом.
КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕНЬ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Постановою Рубіжанського міського суду Луганської області від 11.09.2017, яка залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 07.11.2017, адміністративний позов задоволено частково.
Скасовано рішення від 19.01.2017 № 9/356 Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області про скасування дії довідки від 20.04.2016 №917012120 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 .
Визнано неправомірними дії Управління пенсійного фонду України в м. Рубіжному Луганської області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2017 по 27.04.2017.
Визнано неправомірними дії Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 з 28.04.2017.
Зобов`язано Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії з 01 січня 2017 року.
Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд виходив з того, що передбачені законом підстави для скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та припинення виплати позивачу пенсії були відсутні.
УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
В обгрунтування касаційної скарги відповідач покликається на те, що судами першої та апеляційної інстанцій неправильно застосовано норми матеріального права, неправильно встановлено обставини справи, внаслідок чого суди дійшли помилкового висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог.
Зокрема, покликається на те, що припиняючи виплату позивачу пенсії відповідач керувався Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та постановою КМ України від 08.06.2016 №365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», відповідно до якої скасування довідки внутрішньо переміщеної особи є підставою для припинення соціальних виплат.
Відзив на касаційну скаргу не надходив.
ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Щодо скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи
Відповідно до пункту 5 статті 12 Закону України ««Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»», в редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин (Закон №1706-VII) підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа подала завідомо недостовірні відомості.
Станом на час виникнення спірних правовідносин діяв Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затв. Постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365.
Відповідно до пунктів 2, 6, 7, 8, 9 цього Порядку, контроль за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам здійснюють структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення) шляхом відвідування не рідше ніж одного разу на шість місяців фактичного місця проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи, про що складається акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї за формою, встановленою Мінсоцполітики.
За відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування представник структурного підрозділу з питань соціального захисту населення або робочої групи робить відповідний запис в акті обстеження матеріально-побутових умов сім`ї і залишає внутрішньо переміщеній особі повідомлення про необхідність протягом трьох робочих днів з`явитися до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення для проходження фізичної ідентифікації.
У разі коли внутрішньо переміщена особа протягом трьох робочих днів не з`явилася до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, такий підрозділ надсилає їй рекомендованим листом повторне повідомлення про необхідність протягом трьох робочих днів з`явитися для проходження фізичної ідентифікації.
Водночас структурний підрозділ з питань соціального захисту населення робить запит до Держприкордонслужби щодо виїзду внутрішньо переміщеної особи за кордон, на тимчасово окуповану територію України або до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.
Держприкордонслужба протягом п`яти робочих днів безоплатно подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення на його запит інформацію про виїзд внутрішньо переміщеної особи за кордон, на тимчасово окуповану територію України або до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, із зазначенням кількості днів такої відсутності протягом 90 днів, які передують даті подання відповідного запиту.
За наявності підстав для скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, визначених статтею 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", що підтверджується письмовою інформацією Держприкордонслужби, МВС, СБУ, Національної поліції, ДМС, Мінфіну, Держфінінспекції, Держаудитслужби та інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, громадських об`єднань, волонтерських, благодійних організацій, інших юридичних і фізичних осіб, що надають допомогу внутрішньо переміщеним особам, керівник структурного підрозділу з питань соціального захисту населення приймає рішення про скасування такої довідки.
Під час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій відповідачем не доведено факту виїзду позивача за кордон, на тимчасово окуповану територію України або до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, а також наявність будь-якої інформації відповідних органів на підтвердження наявності підстав для скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і доказів на підтвердження наявності таких обставин відповідачем не надано.
За таких обставин суди першої та апеляційної інстанцій обгрунтовано дійшли висновку щодо протиправності рішення про скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та прийняли рішення про задоволення позовних вимог в цій частині.
Щодо припинення виплати пенсії.
Відповідно до частини першої статті 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - Закон №1058 (тут і далі в редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин) пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частини першої статті 49 цього Закону виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.
За змістом наведеної норми випадки, за яких може бути припинено виплату пенсії, можуть бути передбачені виключно законом.
При цьому, таке припинення можливе виключно на підставі рішення територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду.
Під час розгляду справи судами попередніх інстанцій встановлено, що передбачені частиною першою статті 49 Закону №1058 підстави для припинення виплати пенсії позивачу були відсутні, інших передбачених законом підстав для припинення виплати пенсії відповідачем не наведено і рішення про таке припинення суду не надано.
За таких обставин суди першої та апеляційної інстанцій обгрунтовано дійшли висновку щодо протиправності припинення відповідачем виплати позивачу пенсії та прийняли рішення про задоволення позовних вимог в цій частині.
Покликання відповідача в обгрунтування касаційної скарги на те, що припинення виплати позивачу пенсії відповідає Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та постановам Кабінету Міністрів України № 365 від 08.06.2016, № 136 від 18.02.2016, № 509 від 01.10.2014, № 637 від 05.11.2014 є безпідставним і висновки судів попередніх інстанцій не спростовує, оскільки цими нормативно-правовими актами питання припинення виплати пенсії не регулюється і підстави для такого припинення не передбачено.
Висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах уже висловлював Верховний Суд у постанові від 03.05.2018 у справі № 805/402/18.
Доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків суду апеляційної інстанції інстанцій щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, а їх зміст зводиться до додаткової перевірки доказів, що в силу приписів частини другої статті 341 КАС України, знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, оскільки за наслідками касаційного перегляду в межах доводів касаційної скарги встановлено, що при ухваленні рішення суди першої та апеляційної інстанції порушень норм матеріального та процесуального права не допустили, тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.
Керуючись статтями 345, 350, 355, 356, 359 КАС України,
п о с т а н о в и в:
Касаційну скаргу Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області залишити без задоволення.
Постанову Рубіжанського міського суду Луганської області від 11.09.2017 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 07.11.2017 у цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді 
О.П. Стародуб
А.А. Єзеров
В.М. Кравчук