УХВАЛА

01 серпня 2022 року  
м. Київ

справа №160/973/21
адміністративне провадження №К/990/19595/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Калашнікової О.В.,
суддів: Губської  О.А.,  Білак М.В., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 червня 2021 року 
та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2022 року 
у справі №160/973/21
за позовом ОСОБА_1 
до Антимонопольного комітету України
третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, 
про визнання дій протиправними та скасування висновку, визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2021 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Антимонопольного комітету України (далі по тексту відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати незаконними і скасувати висновок про результати оцінювання державного службовця ОСОБА_1 за 2020 рік та наказ керівника апарату Комітету від 18 грудня 2020 року №1218-ВК; визнати незаконним та скасувати наказ керівника апарату Комітету Нечай М.І. від 18.12.2020 року №1218-ВК про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності у 2020 році голови Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України ОСОБА_1 ; визнати незаконними і скасувати наказ керівника апарату Комітету «Про звільнення ОСОБА_1 » від 21 грудня 2020 року №1234-ВК; поновити ОСОБА_1 на посаді голови Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України; стягнути з Антимонопольного комітету України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 10 березня 2021 року до дня поновлення на посаді.
Рішенням Дніпропетровського оружного адміністративного суду від 09 червня 2021 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2022 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено..
Не погоджуючись з такими судовими рішеннями судів попередніх інстанцій, позивачем подано до Верховному Суду касаційну скаргу.
У касаційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивоване тим, що ним вже подавалася касаційна скарга на оскаржувані судові рішення, проте ухвалою Верховного Суду від 27 червня 2022 року йому було повернуто касаційну скаргу та роз`яснено, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції. Також зазначає, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації указом Президента України від 24 лютого 2022 року №67/2022 на території України із 24 лютого 2022 року введено воєнний стан терміном на ЗО днів, а також запроваджено заходи правового режиму воєнного стану. У зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, указом Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022 термін дії воєнного стану в Україні з 26 березня 2022 року продовжено строком на ЗО діб. В подальшому указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 термін дії воєнного стану в Україні продовжено на ЗО діб. З огляду на постійні обстріли міста Дніпро, позивач зазначає, що був змушений евакуюватися з міста проживання при цьому, заявник звертає увагу, що йому стало відомо про наявність ухвали Верховного Суду від 27 червня 2022 року лише 25 липня 2022 року.
За змістом частин першої, другої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Частина третя статті 329 КАС України зазначає, що строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
Поняття поважності причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а тому його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк.
За такого правового регулювання, обставин справи, Суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку на касаційне оскарження.
В касаційній скарзі зазначено, що вона подається на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме, судом апеляційної інстанції у судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду. В обґрунтування визначеної скаржником підстави касаційного оскарження судових рішень, позивач зазначає наступне.
При цьому. Касаційна скарга містить ряд посилань на постанови Верховного Суду зокрема,  від 17 липня 2020 року у справі №0240/3661/18-а, 17 травня 2021 року у справі №640/20158/18, від 08 травня 2019 року у справі №160/7887/18.
Верховний Суд наголошує, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновок судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга).
При цьому у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України скаржник повинен чітко вказати норму права, яку на його думку, застосовано судами попередніх інстанцій всупереч висновкам Верховного Суду.
Підстави касаційного оскарження викладаються в касаційній скарзі з вказівкою на конкретні висновки судів, рішення яких оскаржуються, із одночасним зазначенням положень (пункту, частини, статті) закону або іншого нормативно-правового акта, який застосований цими судами при прийнятті відповідного висновку. Це дозволяє суду касаційної інстанції на виконання вимог статті 341 КАС України перевірити правильність застосування норм матеріального і процесуального права у конкретній справі.
Всупереч вищенаведеному, скаржником не зазначено конкретну норму права, яку на його думку, застосовано судом апеляційної інстанції всупереч висновків Верховного Суду щодо застосування цієї норми права у подібних правовідносинах.
При цьому недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.
Посилання на практику Верховного Суду (без аналізу та врахування обставин справи, за яких судом касаційної інстанції було зроблено відповідні висновки, без доведення подібності правовідносин у справах) щодо оцінки того чи іншого аргументу, які зроблені на підставі встановлених фактичних обставин конкретної справи і наявних в матеріалах справи доказів, не є свідченням застосування судами попередніх інстанцій у цій справі норм матеріального права без урахування висновків Верховного Суду щодо їх застосування.
В скарзі лише викладено обставини справи, зроблено вказівку на постанову Верховного Суду без будь-якого обґрунтування подібності правовідносин із загальним посиланням на ухвалення судами рішень з порушенням норм матеріального та процесуального права, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.
З огляду на наведене, Верховний Суду вважає необґрунтованим посилання скаржника на пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України,  як на підставу касаційного оскарження судових рішень. 
Скаржник як на підставу для касаційного оскарження рішень судів попередніх інстанцій посилається на положення пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України, а саме : суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи пункт 3 частини другої статті 353 КАС України); суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини другої статті 353 КАС України); справу розглянуто адміністративними судами за відсутності будь-якого учасника справи (пункт 3 частини третьої статті 353 КАС України).
Обґрунтування скаржника наявності підстав для касаційного оскарження судових рішень, передбачених пунктом 4 частини четвертої статті 328 КАС України, є достатньо мотивованими та потребують перевірки у межах таких доводів.
Скарга відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкриті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 3, 329, 334 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
Визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 червня 2021 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2022 року у справі №160/973/21  та поновити його.
Відкрити провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 червня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2022 року у справі №160/973/21 за позовом ОСОБА_1 до Антимонопольного комітету України, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, про визнання дій протиправними та скасування висновку, визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Витребувати з Дніпропетровського окружного адміністративного суду матеріали справи №160/973/21.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали - та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій і доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

О.В. Калашнікова
О.А. Губська ,
М.В. Білак
Судді Верховного Суду