ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/6123/21                                                                    Суддя (судді) першої інстанції: Василенко Г.Ю.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  31 травня 2022 року                                                                                            м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого – судді  Лічевецького І.О., суддів – Мельничука В.П., Аліменка В.О., при секретарі – Рейтаровській О.С., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Київського обласного територіального центра комплектування та соціальної підтримки щодо не здійснення нарахування та невиплати при звільненні з військової служби ОСОБА_1 заборгованості суми індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 23.10.2017, згідно Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, з встановленням для обчислення індексації грошового забезпечення місяця підвищення тарифних ставок (окладів) - базового місяця січень 2008 року;
- зобов`язати Київський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заборгованості суми індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 23.10.2017, згідно Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, з встановленням для обчислення індексації грошового забезпечення місяця підвищення тарифних ставок (окладів) - базового місяця січень 2008 року;
- зобов`язати Київський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки виплату грошових коштів за рішенням суду щодо проведення і нарахування індексації грошового забезпечення здійснити на банківську картку ОСОБА_1 за наступними реквізитами: Установа банку: Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» (ЄДРПОУ 09322277), код банку одержувача (МФО) 322669, код отримувача (ІПН) 2395214179, картковий рахунок № НОМЕР_1 в гривні Україна, отримувач: ОСОБА_1 .
На обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що Київський обласний ТЦК та СП протиправно, всупереч вимогам чинного законодавства, не нарахував та не виплатив індексацію грошового забезпечення за період з грудня 2015 року по жовтень 2017 року. Посилання відповідача на відсутність коштів для виплати індексації, на переконання позивача, є неприйнятними, з огляду на те, що держава не може односторонньо відмовитись від взятих на себе зобов`язань без внесення відповідних змін до законодавства. Разом з цим, позивач наголошував, що при розрахунку індексації грошового забезпечення з 01.12.2015 по 23.10.2017 відповідач зобов`язаний застосувати для обчислення місяць підвищення тарифних ставок (окладів) – січень 2008 року.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2021 року позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Київського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо не здійснення нарахування та невиплати при звільненні з військової служби ОСОБА_1 заборгованості суми індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 23.10.2017, згідно Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.
Зобов`язано Київський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заборгованість суми індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 23.10.2017, згідно Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати вказане судове рішення в частині відмовлених позовних вимог щодо врахування січня 2008 року, як базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 23.10.2017 та прийняти в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Апелянт зазначає, що при нарахуванні та виплаті суми індексації грошового забезпечення у відповідача відсутні дискреційні повноваження, оскільки наявний лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки – нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення в порядку, визначеному Постановою КМУ №1078 від 17.03.2003. Наголошує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду.
Відповідно до положень статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.
Судом встановлено, що з 01.08.1982 по 23.10.2017 ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах України.
Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 №239 від 23.10.2017 підполковника ОСОБА_1 , військового комісара Ставищенського районного військового комісаріату Київської області, виключено зі списків особового складу.
17.03.2021 позивач звернувся до Київського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки із заявою, у якій просив, зокрема, здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення, за період з 01 січня 2016 року по 23 жовтня 2017 року, яка не була своєчасно нарахована та виплачена при звільненні з військової служби.
Листом №2.3.2/289/2 від 16.04.2021 Київський обласний ТЦК та СП повідомив позивача про те, що відповідно до роз`яснення директора Департаменту фінансів Міністерства оборони України №248/1485 від 26.03.2018 у межах наявного фінансового ресурсу можливості виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України з січня 2016 року по жовтень 2017 року у Міністерстві оборони не було.
Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Частково задовольняючі позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем безпідставно не нараховувалась та не виплачувалась позивачу індексація грошового забезпечення з січня 2016 року по жовтень 2017 року, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання Київського обласного ТЦК та СП нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 23.10.2017. 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині визначення січня 2008 року місяцем підвищення тарифних ставок (окладів) – базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення, суд першої інстанції дійшов висновку про передчасність таких вимог, оскільки розрахунок індексації грошового забезпечення є компетенцією відповідача та права позивача у цій частині на момент розгляду справи судом не були порушені.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.
За приписами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон №1282-ХІІ) визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Згідно зі статтею 2 Закону №1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).
Статтею 4 Закону №1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення, у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (далі - Порядок № 1078).
Відповідно до пункту 1 цього Порядку він визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.
Згідно з пунктом 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
Пунктом 5 Порядку № 1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.
Розрахунок індексації грошового забезпечення є компетенцією відповідача як органу, в якому позивач проходив службу і який виплачував йому грошове забезпечення. Саме на відповідача за наявності законних підстав покладається обов`язок нарахувати та виплатити позивачу індексації грошового забезпечення.
Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами, за період з 01.01.2016 по 23.10.2017 індексація не була нарахована та виплачена позивачу.
Відтак, питання про те, який базовий місяць буде використаний відповідачем при нарахуванні індексації є передчасним, оскільки у цій частині права позивача ще не порушені.
За таких обставин, слід погодитись з висновком суду першої інстанції, що у даному випадку повноваження щодо обрахунку індексації, в тому числі, щодо визначення базового місяця для такого нарахування, у відповідності до положень Порядку №1078 та Закону №1282-XII, покладається на відповідача, а тому, підстави для зобов`язання останнього здійснити розрахунок індексації позивача з урахуванням базового місяця «січень 2008 року» відсутні.
Правова позиція з цього питання викладена у постанові Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі №240/11882/19.
Разом з цим колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Вирішуючи спір суд повинен встановити, що у зв`язку з прийнятим рішенням, вчиненням дії чи допущенням бездіяльності суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи інтереси особи у сфері публічно-правових відносин. При цьому, обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.
Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.
У розумінні Кодексу адміністративного судочинства України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто, передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення. Відтак, для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес.
В даному випадку, ключовим правовим питанням у справі, щодо якого фактично виник спір, є право позивача на отримання індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 23.10.2017.
Колегія суддів зауважує, що Київський обласний ТЦК та СП відмовив позивачу у нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 23.10.2017 з мотивів відсутності бюджетного фінансування. 
Відтак, спору щодо місяця підвищення тарифних ставок (окладів) (базового місяця) на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало.
Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні цих позовних вимог, як передчасних.
Доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2021 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий                    суддя                                        І.О.Лічевецький

Суддя                                        В.П. Мельничук

Суддя                                        В.О.Аліменко