[1]
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ
 
22 червня 2022 року                                                                                          м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., за участю ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 26 травня 2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, - 
 
В С Т А Н О В И Л А:
 
Постановою судді Подільського районного суду м. Києва від 26.05.2022 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
 
Згідно постанови, 21.11.2021 року, о 08 год. 40 хв. в м. Києві по вул. Газопровідна, 4-А ОСОБА_1 керував автомобілем «КІА» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло, який відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
 
На дану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 26.05.2022 року та прийняти нову постанову, якою провадження в справі стосовно нього закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП. 
Апелянт вважає, що під час розгляду даної справи суд неповно з`ясував усі обставини, не дав належної оцінки наявним у справі доказам, що призвело до прийняття незаконного та необґрунтованого судового рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на порушення працівниками поліції встановленої процедури проведення огляду водія на стан наркотичного сп`яніння, передбаченої ст. 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», оскільки під час його відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння поліцейські не залучали свідків, і в порушення вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення свідки не зазначені.
Також апелянт вказує, що він не перебував у стані сп`яніння і у нього не було жодних ознак наркотичного сп`яніння, а тому пропозиція працівників поліції є незаконною. Коли поліцейський запропонував йому проїхати на огляд до медичного закладу він повідомив, що поспішає, оскільки працює в службі таксі, на що поліцейський повідомив, що можна відмовитись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та пройти такий огляд самостійно, однак коли він приїхав до закладу охорони здоров`я на Петра Запорожця, 20, йому відмовили у проведенні огляду та повідомили, що приймають тільки з поліцейськими.    
Крім того апелянт зазначає, що наявний у справі відеозапис з нагрудного відеореєстратора є неповним та не відображає усіх фактичних обставин даної справи, а свідки на місці події були відсутні.
 
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та апеляційні доводи, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.
 
Так, перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу у відповідності з  вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчинення правопорушення  та прийняв рішення, зміст якого відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.
 
Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова, якою ОСОБА_1 визнано винним у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованою та підтверджується наявними в матеріалах справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №006040 від 21.11.2021 року (а.с. 1) складеним стосовно ОСОБА_1 , в якому зазначено, що останній керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей, які не реагують на світло, який в подальшому відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку; поясненнями ОСОБА_1 у складеному стосовно нього протоколі про адміністративне правопорушення, який зобов`язався залишити автомобіль на місці зупинки та не керувати ним, що підтверджує факт його відсторонення від керування транспортним засобом, а також даними відеозапису з нагрудного відеореєстратора працівника поліції (а.с. 2), які повністю підтверджують обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.
 
Судом першої інстанції належним чином були досліджені дані, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, яким дана належна правова оцінка, з чим також погоджується і суд апеляційної інстанції.
 
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
 
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
 
Згідно вимог пункту 12 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння  або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4, розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
 
Як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції (а.с. 2), поліцейський повідомив водію ОСОБА_1 , що вбачає у нього наявність ознак наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим запропонував ОСОБА_1 проїхати на огляд до лікаря-нарколога, на що останній відмовився, пояснюючи це тим, що поспішає, оскільки працює в службі таксі. При цьому поліцейським було роз`яснено водію ОСОБА_1 , що у разі його відмови від проходження огляду, стосовно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Тобто, зафіксовані на вказаному відеозаписі обставини повністю узгоджуються з даними викладеними поліцейським у протоколі про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1 і з достатньою повнотою підтверджують факт порушення останнім вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України та спростовують доводи його апеляційної скарги про відсутність події даного адміністративного правопорушення.
 
Апеляційні доводи ОСОБА_1 про те, що він не перебував у стані сп`яніння і у нього не було жодних ознак сп`яніння, а тому вимога поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі є незаконною, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки пунктом 2 Розділу І Інструкції встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Тобто за змістом цієї норми поліцейський, як посадова особа на якого покладено обов`язок забезпечення безпеки дорожнього руху, самостійно за власним переконанням визначає наявність у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, визначених п.п. 3, 4 Розділу І Інструкції.
 
Посилання апелянта на ту обставину, що під час його відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення були відсутні свідки, є безпідставними, оскільки згідно вимог ч.2 ст. 266 КУпАП, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, який обов`язково долучається до протоколу про адміністративне правопорушення, а присутність двох свідків обов`язкова лише у разі неможливості застосування таких засобів.
В матеріалах даної справи міститься відеозапис з нагрудної камери (відеореєстратора) працівника поліції (а.с. 2), на якому зафіксовано, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому в даному випадку присутність двох свідків при складанні стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення не є обов`язковим.
 
Таким чином, дані зафіксовані на вказаному відеозаписі повністю спростовують доводи апелянта та свідчать, що поліцейський діяв з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», якою визначено порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, а будь-яких посилань на конкретні норми закону, які на думку ОСОБА_1 були порушені поліцейським, в апеляційній скарзі та під час апеляційного розгляду справи апелянтом не наведено.
 
За викладеним, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у справі зібрано достатньо доказів на підтвердження факту порушення водієм  ОСОБА_1 пункту 2.5 Правил дорожнього рухуУкраїни та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідає встановленим фактичним обставинам справи, а тому постанова судді Подільського районного суду м. Києва від 26.05.2022 року стосовно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування та закриття провадження в справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, про що ставиться питання в його апеляційній скарзі, відсутні.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  - залишити без задоволення, а постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 26 травня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - без зміни.
 
Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає. 

 
                  Суддя 
Київського апеляційного суду                                                                І.М. Сілкова   

Справа: №758/18178/21; Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
Провадження: №33/824/1524/2022 
Головуючий у І інстанції - Казмиренко Л.В.
Головуючий в апеляційній інстанції - Сілкова І.М.