Постанова
Іменем України 
 
20 липня 2022 року
м. Київ
 
справа № 720/894/20
провадження № 61-6476св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач), 
суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - акціонерне товариство «Кредобанк», 
третя особа  - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христина Миколаївна,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу акціонерного товариства «Кредобанк», подану адвокатом Павленком Сергієм Валерійовичем, на рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 21 грудня 2020 року у складі судді Вівчар Г. А. та постанову Чернівецького апеляційного суду від 15 березня 2021 року у складі колегії суддів: Кулянди М. І., Одинака О. О., Литвинюк І. М.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до акціонерного товариства «Кредобанк» (далі - АТ «Кредобанк»), в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 21 грудня 2019 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х. М., зареєстрований у реєстрі за № 3963.
Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 07 жовтня 2015 року уклала з АТ «Кредобанк» кредитний договір, відповідно до умов якого отримала кредит у розмірі 209 574,36 грн із терміном повернення до 01 жовтня             2022 року.
На забезпечення виконання кредитних зобов`язань у цей же день між нею та банком укладений договір застави, предметом якого є транспортний засіб «ЗАЗ VIDA», рік випуску 2015, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Пунктами 5.2, 5.3 договору застави передбачено право заставодержателя достроково звернути стягнення на предмет застави шляхом звернення стягнення на заставне майно на підставі виконавчого напису нотаріуса. Підставою для його вчинення є повне або часткове неповернення у встановлений кредитним договором строк суми кредиту та/або при несплаті або частковій несплаті відсотків, комісій та неустойки.
21 грудня 2019 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х. М. на підставі договору застави від               07 жовтня 2015 року вчинено виконавчий напис № 3963, відповідно до якого запропоновано задовольнити вимоги АТ «Кредобанк» шляхом звернення для реалізації транспортного засобу марки «ЗАЗ VIDA», рік випуску 2015, в розмірі 142 903,18 грн, із них: 130 867,64 грн - неповернутої суми кредиту; 7 459,20 грн - прострочених відсотків; 2 576,34 грн - пені за період із 20 грудня 2018 року до 20 грудня 2019 року та 2 000 грн - плати за вчинення виконавчого напису.
Зазначала, що з розміром боргу не погоджується, тому заборгованість, зазначену у виконавчому написі, не можна вважати безспірною. Зокрема, заборгованість виникла перед кредитором лише за січень-лютий                   2018 року, а у виконавчому написі заборгованість розрахована з                            01 листопада 2018 року до 24 червня 2019 року, що не відповідає дійсності.
Крім того, вона не отримувала від відповідача досудової вимоги щодо необхідності погашення простроченої заборгованості протягом 30 днів із повідомленням про намір вчинити виконавчий напис. 
Посилаючись на те, що виконавчий напис є таким, що вчинений з порушенням вимог закону, просила позов задовольнити.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від                    21 грудня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис вчинений 21 грудня 2019 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х. М. та зареєстрований у реєстрі за                    № 3963.
Суд першої інстанції виходив із того, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконалася належним чином у безспірності заборгованості, що підлягає стягненню, чим порушила норми чинного законодавства. Крім того, відсутні належні та допустимі докази фактичного повідомлення боржника для надання йому можливості усунути порушення.
Короткий зміст постанови апеляційної інстанції
Постановою Чернівецького апеляційного суду від 15 березня 2021 року рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від                         21 грудня 2020 року залишено без змін.
Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції, вважав судове рішення таким, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, та звернув увагу на те, що як порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, так і порушення порядку повідомлення заставодавця про усунення порушення є самостійними і достатніми підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
15 квітня 2021 року представник АТ «Кредобанк» - адвокат                       Павленко С. В. звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами обох інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення, ухвалити нове рішення про відмову у позові.
Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме суд застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 320/7932/16-ц, та постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-249цс15, (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга аргументована тим, що суди неповно дослідили обставини справи, не надали їм належної правової оцінки та дійшли помилкових висновків при вирішенні спору.
Суди при вирішенні спору застосували Закон України «Про іпотеку» та норми права, що урегульовують іпотечні відносини, проте не врахували норми, які урегульовують правовідносини, що виникають з договорів застави транспортного засобу. До таких нормативно-правових актів відносяться Закон України «Про заставу», Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяження», ЦК України, частина перша «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від                    29 червня 1999 року № 1172 та інші нормативно-правові акти.
АТ «Кредобанк» дотримався вимог чинного законодавства щодо необхідності надсилання письмової вимоги про дострокове стягнення заборгованості на адресу боржника, що вказана ним у договорах. Нормами чинного законодавства вимагається надіслати боржнику досудову вимогу та зареєструвати стягнення.  У кредитора відсутній обов`язок особисто контролювати отримання досудової вимоги особисто боржником.
Право АТ «Кредобанк» нараховувати проценти та пеню за кредитним договором після направлення досудової вимоги позичальником узгоджується з постановою Верховного Суду України від 20 травня                      2015 року у справі № 6-158цс15, відповідно до якої лише та обставина, що зазначена більша сума заборгованості за кредитом, ніж у повідомленні, не свідчить про наявність спору. Крім того, в повідомленні боржнику зазначалось, що загальна сума заборгованості змінюється щоденно в сторону збільшення залежно від тривалості затримки сплати боргу.
Оспорюваний виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х. М. за заявою АТ «Кредобанк», є законним та таким, що підлягає виконанню.
Доводи інших учасників справи
ОСОБА_1 через представника - адвоката Новікова О. П. подала відзив, у якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін як такі, що ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.
АТ «Кредобанк» надіслало пояснення, в яких підтримує свої доводи, викладені в касаційній скарзі, та наполягає на її задоволенні.
Рух справи в суді касаційної інстанції не надходили
Ухвалою Верховного Суду від 03 червня 2021 рокувідкрито касаційне провадження у даній справі.
Витребувано з  Новоселицького районного суду Чернівецької області від 21 грудня 2020 цивільну справу № 720/894/20 за позовом ОСОБА_1 до АТ «Кредобанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христина Миколаївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Фактичні обставини справи 
Суди встановили, що 07 жовтня 2015 року між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала кредит в сумі 209 574,36 грн на купівлю автомобіля марки «ЗАЗ VIDA». 
Кредитний договір забезпечений укладеним між сторонами цього ж дня договором застави, за яким автомобіль марки «ЗАЗ VIDA», рік випуску 2015, реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий у заставу банку.
Згідно з пунктом 4.10 кредитного договору позичальник зобов`язаний після отримання повідомлення банку усунути порушення умов кредитного договору протягом 30 календарних днів з моменту отримання такого повідомлення.
Відповідно до пункту 5.2. договору застави заставодержатель має право достроково звернути стягнення на предмет застави у разі порушення заставодавцем обов`язків, встановлених цим договором.
10 вересня 2019 року АТ «Кредобанк» надіслало ОСОБА_1 вимогу про дострокове виконання зобов`язання, за змістом якої станом на                                  10 вересня 2019 року загальна сума заборгованості за кредитним договором складала 133 745,98 грн, із яких: 130 867,64 грн - неповернута сума кредиту; 1 270,81 грн - прострочені відсотки; 610,32 грн - нараховані проценти; 997,21 грн - пеня. 
При цьому, банк вимагав протягом тридцяти днів з моменту отримання вказаної вимоги, але в будь-якому випадку не пізніше 35 днів з моменту її надсилання, достроково повернути кредит у повній непогашеній сумі та сплатити всі нараховані і несплачені проценти за користування кредитом, комісії, а також штрафні санкції.
Окрім того, банківська установа зазначила, що у випадку невиконання зазначеної вимоги АТ «Кредобанк» змушений буде, зокрема здійснити звернення стягнення на предмет застави одним із способів, визначених договором застави.
Виконавчим написом нотаріуса від 21 грудня 2019 року № 3963 звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль марки «ЗАЗ VIDA», рік         випуску 2015, № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Згідно з цим виконавчим написом сума боргу станом на 20 грудня                   2019 року складає: 130 867,64 грн - неповернута сума кредиту,                      7 459,29 грн - прострочені відсотки станом на 20 грудня 2019 року,                           2 576,34 грн - заборгованість із пені за період із 20 грудня 2018 року до                  20 грудня 2019 року, 2 000,00 грн - плата нотаріусу за вчинення виконавчого напису, всього на загальну суму 142 903,18 грн.  
Обґрунтовуючи підстави позову, позивач посилався на те, що виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом із порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства України від                22 лютого 2012 року № 296/5, оскільки вказану у ньому суму боргу не можна вважати безспірною.
Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
Підставою касаційного оскарження судових рішень судів попередніх інстанцій є посилання заявника на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме суд застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 320/7932/16-ц та постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі                № 6-249цс15, (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Відповідно до статті 400 ЦПК України, якою визначено межі розгляду справи судом касаційної інстанції, встановлено, що, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції діє в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року  № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).
За змістом статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Частиною першої статті 88 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19) зазначено, що, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Водночас порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Можливість звернення стягнення на предмет застави передбачена як загальним Законом України «Про нотаріат», так і спеціальним Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18 листопада 2003 року № 1255-IV (далі - Закон № 1255-IV).
Частинами першою, третьою статті 24 Закону № 1255-IV установлено порядок звернення стягнення на предмет застави. Зокрема, звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. 
Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет застави.
Така вимога узгоджується з частиною першою статті 27 Закону № 1255-IV, згідно з якою обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов`язаний  надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.
Тобто законодавець визначив, що для звернення стягнення на предмет застави необхідно письмово повідомити боржника та зареєструвати в Реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.
Вказані вимоги закону є імперативними.
Факт недотримання стягувачем положень частини третьої статті 24 та частини першої статті 27 Закону № 1255-IV і нездійснення ним до вчинення виконавчого напису реєстрації у Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет обтяження є достатньою правовою підставою для визнання за рішенням суду виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Вказане узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 16 травня 2018 у справі                                   № 320/8269/15-ц. Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у постановах від 04 серпня 2021 року у справі № 465/7042/19 (провадження № 61-6002св21), від 06 червня 2022 року у справі № 754/15119/20 (провадження № 61-19834св21).
У справі, що є предметом перегляду, суди встановили, що сума кредитної заборгованості, яку нотаріус визначив як безспірну, включає відсотки за кредитним договором, нараховані за період після пред`явлення дострокової вимоги банку до позичальника про дострокове стягнення всієї кредитної заборгованості, тобто після припинення права кредитодавця нараховувати відсотки за договором, а також інші платежі.
Судами звернуто увагу на те, що відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.
Крім того, суди встановили, що АТ «КредоБанк» належним чином не довело направлення ОСОБА_1 та отримання нею вимоги про усунення порушень договору, а, відтак, і виконання вимог підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. Зокрема, повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання не містить підпису отримувача.
Виходячи з того, що документи, які були надані нотаріусу кредитором, не можна визнати такими, що підтверджували безспірність заборгованості боржника, та, встановивши порушення вимог підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій щодо направлення боржнику вимоги про усунення порушень договору, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, визнав виконавчий напис, вчинений 21 грудня 2019 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х. М., таким, що не підлягає виконанню.
Колегія суддів погоджується з такими висновками судів, які відповідають обставинам справи й узгоджуються з нормами матеріального права, які судами правильно застосовані.
Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.
Висновки судів не суперечать правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах, що зазначені заявником в касаційній скарзі.
Доводи касаційної скарги про те, що АТ «Кредобанк» дотримався вимог чинного законодавства при направленні письмової вимоги про дострокове стягнення заборгованості на адресу боржника, колегія суддів відхиляє, виходячи з такого.
Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджує безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису за нотаріально посвідченим кредитним договором.
Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.
Безспірність документа, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.
Згідно з пунктами 92 та 99 Правил надання послуг поштового зв`язку рекомендовані листи підлягають доставці додому. Рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень (крім зазначених в абзаці четвертому пункту 93 цих Правил), поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім`ї за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв`язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками.
Виходячи з вищезазначеного, боржник вважається належним чином повідомленим про порушення зобов`язань за кредитним договором та про зобов`язання достроково погасити заборгованість у тому разі, коли кредитором не лише відправлено на адресу такого боржника досудову вимогу, а й доведено факт її вручення адресатові під розписку. 
Під час розгляду даної справи суди не встановили, що ОСОБА_1 отримала відправлену банком вимогу (повідомлення). Повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання не містить підпису отримувача.
Аргументи касаційної скарги щодо права АТ «Кредобанк» нараховувати проценти та пеню за кредитним договором після направлення досудової вимоги позичальником є безпідставними з огляду на правову позицію, викладену Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц та від 21 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц, які враховані судами попередніх інстанцій.
Інші наведені в касаційній скарзі аргументи не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, а зводяться до невірного тлумачення заявником норм матеріального права, незгоди з ухваленим у справі судовими рішеннями та необхідності переоцінки доказів у справі. В силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Доводи касаційної скарги не дають підстави для висновку, що оскаржені судові рішення ухвалені без додержання норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає необхідним касаційну скаргу залишити без задоволення, оскаржені судові рішення - без змін.
Щодо судових витрат
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки в цій справі оскаржувані судові рішення підлягають залишенню без змін, розподіл судових витрат Верховний Суд не здійснює. 
Керуючись статтями  400, 409, 410, 416  ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу акціонерного товариства «Кредобанк», подану адвокатом Павленком Сергієм Валерійовичем, залишити без задоволення.
Рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від                       21 грудня 2020 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від                    15 березня 2021 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та  оскарженню не підлягає.                                                                          
         
        Головуючий	М. Є. Червинська  	
        Судді:	С. Ю. Бурлаков  	
 	А. Ю. Зайцев  	
 	Є. В. Коротенко  	
 	В. М. Коротун