ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/1540/21  Номер провадження 22-ц/814/848/22	Головуючий у 1-й інстанції Шелудяков Л. В.  Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2022 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді Одринської Т.В., 
суддів Абрамова П.С., Панченка О.О.,
розглянувши в порядку письмового провадження  цивільну справу за позовом АТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – адвоката Кіндяка Олександра Ігоровича 
на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 21 грудня 2021 року,
В С Т А Н О В И В :
             В травні 2021 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 171920,05 грн. та витрати по сплаті судового збору.
       Позов мотивовано тим, що 07.11.2018 року ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, згідно якої отримав кредит у розмірі 200000.00 грн. У вигляді встановленого кредитного ліміту. Відповідач своїм підписом підтвердив згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами складає між ними договір про надання банківських послуг.
Банк виконав умови договору, а саме: надав можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах кредитного ліміту, а відповідач, в свою чергу, його порушив, чим допустив заборгованість, яка станом на 11.05.2021 року становить 171920 грн. 05 коп., яку банк просив стягнути з відповідача на його користь.
Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 21 грудня 2021 року заяву АТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором – задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за договором № б/н від 07.11.2018 в розмірі 171920,05 грн. та судові витрати у справі у розмірі 2578,80 грн., всього 174498,85 грн. 
Рішення суду мотивовано тим, що відповідач з умовами договору та процентними ставками за кредитом був ознайомлений, отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, яким активно користувався, однак умови договору порушив.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Кіндяк О.І. подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що договір від 07.11.2018 року не містить істотних умов договору відповідно до вимог ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» і «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».
Звертає увагу на висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного суду від 03.07.2019 року, в якій суд прийшов до висновку про те, що якщо умови кредитування не підписані позичальником, вони не створюють жодних зобов`язань.
У відзиві на апеляційну скаргу представник АТ КБ «ПриватБанк» Озірська В.С. подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить судове рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Вказує, що ОСОБА_1 окрім анкети - заяви від 07.11.2018 року підписав паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію та конкретні дані кредитодавця, основні умови кредитування , реальну річну процентну ставку та орієнтовану вартість кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, інформацію стосовно наслідків прострочення або невиконання зобов`язань за договором. Із банківської виписки вбачається, що ОСОБА_1 активно користувався кредитними коштами. Останнє добровільне погашення боргу відповідач здійснив 18.12.2020 року, шляхом поповнення карткового рахунку у відділенні банку на суму 39000 грн.
У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, у зв`язку з чим судове засідання не проводиться.
Згідно приписів ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи, як малозначна у зв`язку з її незначною складністю (ч.ч. 4, 6 ст. 19, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 274 ЦПК України).
Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, враховуючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг підписано анкету-заяву від 07.11.2018 року, згідно якої він отримав кредитну картку 5218…..7213, зі встановленим кредитним лімітом: 100 000 грн, який вподальшому було збільшено до 200 000 грн.
В анкеті-заяві зазначено, що ОСОБА_1 погодився з тим, що дана заява разом з умовами і правилами надання банківських послуг складає договір про надання банківських послуг. Заява містить персональні дані відповідача, контактну інформацію, дату та його підпис.
До позовної заяви долучено Умови та правила надання банківських послуг, на яких відсутній підпис сторін, а також долучено роздруківку з інформацією про деякі умови кредитування карток Універсальна та Універсальна ГОЛД від 07.05.2018 р. (а.с. 31), яка містить інформацію та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування власників карток Універсальна та Універсальна ГОЛД з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо реальної річної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту. Дана інформація підписана ОСОБА_1 07.05.2018 року.
Відповідно до довідки АТ КБ «Приват Банк» на ім`я ОСОБА_1 було видано кредитні картки : 5218….7213 зі строком дії до 11/19 та 5221…. НОМЕР_1 зі строком дії до 12/21 (а.с. 18). Позивач вказує, що на ім`я відповідача було видано картка «Платинум».
Відповідно до виписки по рахунку ОСОБА_2 користувався кредитною карткою, а саме: розраховувався в магазинах, поповнював картку через додаток Приват24, знімав готівку в банкоматі, здійснював переказ грошових коштів на інші карткові рахунки, тим самим підтверджував свою згоду на умови банку щодо встановленого кредитного ліміту.
Згідно наданого банком розрахунку заборгованості за договором станом на 11.05.2021 року заборгованість складає 171920,05 грн, з яких: 155699,13 грн. – заборгованість за кредитом; 16220,92 грн – заборгованість за процентами; (5817,44 грн – несплачені проценти на поточну заборгованість; 10403,48 – несплачені проценти на прострочену заборгованість).
Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач порушив умови договору, а саме: умови визначені в Умовах та правилах надання банківських послуг та тарифах банку, тому прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитом та відсотками.
Колегія суддів з таким висновком суду погодитися не може, виходячи з наступного.
Зобов`язання виникають з підстав, передбаченихстаттею 11 ЦК України, зокрема із договорів.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Припис абзацу 2 частини першоїстатті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Згідно із частиною першою та другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Частиною першою статті 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Сторони у справі не заперечують підписання ОСОБА_1 анкети-заяви від 07.11.2018 року, отримання ним кредитних карток  та грошових коштів у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, а також часткове повернення суми кредиту. 
Враховуючи зазначене, між сторонами виникли кредитні відносини та відповідно у позичальника виник обов`язок повернення отриманого кредиту.
Проте, розглядаючи даний спір, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що між сторонами було погоджено строки повернення кредитних коштів, а також обумовлено відсоткову ставку за їх використання.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) відступила від висновку Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладений у раніше прийнятій постанові від 24 вересня 2014 року (провадження № 6-144цс14) та зробила такий висновок про те, що у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Матеріали справи не містять підтверджень, що саме з доданим до позовної заяви Витягом з Умов та правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк», відповідач ознайомився та погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до саме цих Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку.
Згідно з частинами першою-третьою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
В анкеті-заяві від 07.11.2018 року процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Враховуючи вищезазначене, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. 
Щодо підписаного відповідачем паспорту споживчого кредиту, то колегія суддів звертає увагу на те, що даний документ датовано 07.05.2018 року, тобто підписаний ОСОБА_1 до підписання анкети-заяви від 07.11.2018 року. Документ містить інформацію про умови кредитування, які є актуальними до 22.05.2018 року для кредитних карток: «Універсальна», «Універсальна ГОЛД». При цьому, в матеріалах справи відсутні дані, яку картку обрано відповідачем та на яких умовах.
А тому позовні вимоги банку в частині стягнення відсотків за користування кредитом, колегія суддів вважає необґрунтованими та не доведеними банком, тому у їх задоволенні необхідно відмовити.
Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» в повному обсязі не повернуті, існують підстави для зобов`язання боржника виконати обов`язк з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Оскільки, анкета-заява від 07.11.2018 року не містить визначення домовленості сторін про строки внесення позичальником кредитних коштів, сплату відсотків, пені та списання Банком коштів за обслуговування карти, колегія суддів приходить до висновку, що суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованостей підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту.
З наданого Банком розрахунку забргованості за договором № б/н від 07.11.2018 року, виписки по рахунку, вбачається, що внесені ОСОБА_1 кошти у розмірі 139 716, 43 грн, списані банком на погашення заборгованості по відсотках; 8000 грн. - списано за обслуговування карти та 5936 грн зараховано в рахунок погашення пені. 
Оскільки такі зарахування є неправомірними, то заборгованість за тілом кредиту необхідно зменшити з 155699,13 грн до 2046,70 грн за рахунок протиправно списаних коштів банком у розмірі 153652,43 грн.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Приймаючи до уваги встановленні обставини, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при розгляді справи не встановив дійсні обставини по справі, допустив порушення норм процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, яким позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № б/н від 07.11.2018 в розмірі 2046,70 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 2046,70 грн, в іншій частині позову слід відмовити.
За змістом ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 
Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судові витрати, понесені сторонами у зв`язку з розглядом справи в суді першої та апеляційної інстанції, підлягають такому розподілу.
Позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково, а саме: на 1,2 % (2046,70 х 100 % : 171920,05). А тому судовий збір, понесений АТ КБ «ПриватБанк» за подачу позовної заяви (2578,80 грн) підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1  пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у сумі 30,95 грн (2578,80 х 0,012).
Відповідно, судовий збір (3868,20 грн), сплату якого було відстрочено судом апеляційної інстанції за подачу ОСОБА_1 апеляційної скарги, з урахуванням задоволення апеляційної скарги на 98,8%, підлягає стягненню з АТ КБ «ПриватБанк» на користь держави у сумі - 3821,78 грн (3868,20 х 0,988 %) та з ОСОБА_3 - 46,42 грн. судового збору.
Керуючись статтями 367, 376, 381-384 ЦПК України, суд -
                                              П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Кіндяка Олександра Ігоровича – задовольнити частково.
Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 21 грудня 2021 року – скасувати. Ухвалити нове.
Позов АТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягути з  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер  НОМЕР_2 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ 14360570, адреса: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.50) заборгованість за договором № б/н від 07.11.2018 року за тілом кредиту в розмірі 2046,70грн. та 30,95 грн. судового збору.  
Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ 14360570, адреса: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.50) на користь держави судовий збір у розмірі 3821,78 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 46,42 грн.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови виготовлено 09.06.2022 року.

Головуючий                  Т.В. Одринська
Судді                 П.С. Абрамов
                                                                О.О. Панченко