Дата документу 09.02.2022 Справа № 331/3589/20

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний №331/3589/20 Головуючий у 1-й інстанції: Світлицька В.М.
Провадження №22-з/807/8/22          Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
(додаткова)
09 лютого 2022 року м. Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого,судді-доповідача  суддів:    за участю секретаря  	Подліянової Г.С., Гончар М.С., Маловічко С.В., Остащенко О.В.,  	

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , його представника, адвоката Ісаєвої Наталії Сергіївни про ухвалення додаткового рішення по справі щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та судового збору, у справі за  апеляційну скаргою  ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 липня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 липня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя, право власності на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 17 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. 
Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 липня 2021 року у цій справі залишено без змін.

22 листопада 2021 року на адресу Запорізького апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 , його представника, адвоката Ісаєвої Наталії Сергіївни про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу понесених в суді апеляційної інстанції у розмірі 6000 грн та судового збору у розмірі 3054,93 грн за подання позовної заяви.

На обґрунтування заяви зазначено, що під час розгляду цієї справи суд апеляційної інстанції не вирішив питання про судові витрати, які поніс ОСОБА_1 при розгляді справи які складаються із несплачених позивачем послуг за правову допомогу в суді апеляційної інстанції у сумі 6000 грн та судового збору у розмірі 354,93 грн за подання позовної заяви. Оскільки рішення суду першої інстанції позовні вимоги позивача були задоволені в повному обсязі, а суд апеляційної інстанції своїм рішенням залишив апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення, а рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя без змін у справі № 331/3589/20 судові витрати покладаються на відповідача по справі ОСОБА_2 . Зазначають, що вказані витрати підтверджуються наступними документами: 1) копією Договору про надання правової допомоги №15092020 від 15 вересня 2020 року; 2 меморіальними ордерами від 05 вересня 2021 року №@2PL432771, від 18 листопада 2021 року №@2PL479146, від 19 листопада №@2PL547331; актами прийому-передачі наданих послуг від 03 вересня 2021 року, 18 листопада 2021 року, 19 листопада 2021 року за Договром про надання правової допомоги №15092020 від 15 вересня 2020 року; 4) випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ФОП Ісаєвої Наталії Сергіївни .
Зазначають, що адвокат перебуває на обліку як фізична особа-підприємець та має право отримувати кошти на власний рахунок, як фізична особа-підприємець. Про що зазначено також в рішенні Верховного Суду за зразковою справою №520/3939/19 від 02 вересня 20019 року. Отримання оплати послуг адвоката саме на рахунок який обліковується за адвокатом Ісаєвою Наталією Сергіївною, як за фізичною особою-підприємцем, є належним отриманням коштів за надання правової допомоги та підлягає до відшкодування з позивача. 
На підстав вищевикладеного, просить ухвалити додаткове рішення у справі №331/3589/20 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу дпомогу в сумі 6000 грн та судовий збір у розмірі 3054 грн 93 коп. 

На адресу суду апеляційнї інстанції від ОСОБА_2 надійшов відзив за заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому остання просить відмовити в задоволені заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 та 3054,93 грн. судового збору. Вважає, що в справі відсутні докази понесення ОСОБА_5 витрат на професійну правничу допомогу, оскільки він з травня по листопад 2021 року знаходився в Європі, поза межами України, тому не міг підписати в м. Запоріжжі дані акти №10-12 прийому-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги № 15092020 від 15 вересня 2020 року на загальну суму 6000 грн. Вимога ОСОБА_5 про стягнення судового збору у розмірі 3054,93 грн не підлягає задовленню, оскільки вона не була заявлена ним під час розгляду справи в суді першої інстанції (т.2, а.с.215-219).

Заслухавши доповідь суді- доповідача, учасників справи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів суду дійшла висновку про необхідність часткового задоволення заяви з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
За роз`ясненнями п. 20 постанови Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220 ЦПК (нова редакція 270 ЦПК); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.
Згідно з ч. 3 ст. 259 ЦПК України, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат у дадатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті. 
Згідно з вимогами ст. 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції зокрема складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правова допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. 

Відповідно до ст. 62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». 

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною другою статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. 

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як вбачається з виписки є Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Ісаєва Наталія Сергіївна є фізичною особою-підприємцем, яка має одним із видів економічної діяльності, це діяльність у сфері права (основана) (69.10) (т.2 а.с. 154).

15 вересня 2020 року між ОСОБА_1 Фізичною особою-підприємцем Ісаєвою Наталією Сергіївною було укладено Договір про надання правової допомоги №15092020, відповідно до умов якого адвокат зобов`язався надавати правничу допомогу замовнику на підставах, в порядку і в обсязі, визначеному у договорі за погодженням сторін, зокрема у додатках до даного договору (п. 2.1- 2.2.2 договору) (т.2 а.с.163).

Відповідно до п. 1 Договору, виконавець зобов`язується надавати клієнту правову допомогу щодо представництва та захисту прав та інтересів останнього усіх органах державної влади, на підприємствах, установах, організаціях всіх форм вланості та підпорядкування, в судах, органах прокуратури, Національної поліції України, Державної податкової служби України, Служби безпеки України, Державнрої виконавчої служби, а також в інших органах під час розгляду правових спорів, у випадках, передбачених законодавством України, а Клієнт зобов`язується сплатити послуги та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених вказаним Договором.

Згідно з п. 2.1 замовник доручає, а виконавець зобов`язується здійснювати в інтересах клієнта такі дії: 
2.1.1 Складати, підписувати та подавати від імені замовника документи, заяви по суті справи, заяви з процесуальних питань, у тому числі, але не виключно, запити, позовні заяви, апеляційні та касаційні скарги, заперечення, заяви та клопотання, пов`язані з наданням правової допомоги визначеної у п. 1.1. даного Договору.
2.1.2 представляти інтереси замовника в організаціях, установах, підприємствах усіх форм власності та судах всіх юрисдикцій та інстанцій, з усіма правами, які надані замовнику, як стороні по справі, пов`язаної зі зверненням замовника до суду з позовною заявою з предметом спору, зазначеному в п.1.1 даного Договору.

27 серпня 2021 року між сторонами також була підписана додаткова угода № 1 до Договору про надання правової допомоги №15092020 від 15 вересня 2020 року (т.2 а.с.162).

Відповідно до положень цього додатку, ОСОБА_1 та Фізична особа-підприємець Ісаєва Наталія Сергіївна погодили, що ця додаткова угода є додатком до Договору №15092020 від 15 вересня 2020 року про надання правової допомоги про таке: 1) доповнено п.п. 3.1 п.3 Договору про надання правової допомоги № 1509202 від 15 вересня 2020 року пунками: є) участь в 1 судовому засіданні в суді апеляційної інстанції - 2500 грн; ж) складання відзиву на апеляційну скаргу, додаткових пояснень - 3000 грн за один документ.

Отже, строни погодили гонорар адвоката за надання правничої допомоги, на підтвердження чого адвокатом Ісаєвою Н.С. складений звіт про витрачений час адвоката на надання правової допомоги. 

03 вересня 2021 року позивачем ОСОБА_1 та ФОП Ісаєвою Н.С. був підписаний акт № 10 прийому-передачі наданих послуг за Договором про надання правової допомоги № 15092020 від 15 вересня 2020 року (т.2 а.с.159).

Пунктом 3 Акта визначено, що адвокатом надана правнича допомога замовнику у розмірі 3000 грн за послуги зазначені в п. 2 Акту, а саме за підготовку відзиву на апеляційну скаргу по справі № 331/3589/20 - 03 вересня 2021 року. 

18 листопада 2021 року позивачем ОСОБА_1 та ФОП Ісаєвою Н.С. був підписаний акт № 11 прийому-передачі наданих послуг за Договором про надання правової допомоги № 15092020 від 15 вересня 2020 року (т.2 а.с.160). 

Пунктом 3 Акта визначено, що адвокатом надана правнича допомога замовнику у розмірі 2500 грн за послуги зазначені в п. 2 Акту, а саме за представництво інтересів в Запорізькому апеляційному суді за апеляційною скаргою ОСОБА_2 по справі № 331/3589/20 - 17 листопада 2021 року. 

19 листопада 2021 року позивачем ОСОБА_1 та ФОП Ісаєвою Н.С. був підписаний акт № 12 прийому-передачі наданих послуг за Договором про надання правової допомоги № 15092020 від 15 вересня 2020 року (т.2 а.с.158). 

Пунктом 3 Акта визначено, що адвокатом надана правнича допомога замовнику у розмірі 500 грн за послуги зазначені в п. 2 Акту, а саме за підготовку заяви про ухвалення додаткового рішення у справі № 331/3589/20 - 19 листопада 2021 року. 

Як вбачається з меморіального ордеру №@2PL432771 від 05 вересня 2021 року, ФОП Ісаєвій Н.С . Банком платника перераховано кошти у сумі 3000 грн за надання юридичних послуг відповідно до акту 4 від 25 травня 2021 року (т. 2 а.с. 157).

Як вбачається з меморіального ордеру №@2PL479146 від 18 листопада 2021 року, ФОП Ісаєвій Н.С . Банком платника перераховано кошти у сумі 2500 грн за надання юридичних послуг відповідно до акту від 18 листопада 2021 року (т. 2 а.с. 156).

Як вбачається з меморіального ордеру №@2PL547331 від 19 листопада 2021 року, ФОП Ісаєвій Н.С . Банком платника перераховано кошти у сумі 500 грн за надання юридичних послуг відповідно до акту 12 від 19 листопада 2021 року (т. 2 а.с. 155).

Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 06 вересня 2021 року, адресованої ФОП Ісаєвій Н.С. , останній зазначає, що 05 вересня 2021 року було здійснено платіж на суму 3000 грн з призначенням платежу «оплата юридичних послуг згідно з акту прийому-передачі 4 від 25 травня 2021 року». Просить призначення платежу «оплата юридичних послуг згідно з акту прийому-передачі 4 від 25 транвя 2021 року» вважаєти невірним. Вірним призначенням платежу є «оплата юридичних послуг згідно з акту прийому-передачі 10 від 03 вересня 2021 року» (т.2 а.с.161).

Представництво інтересів ОСОБА_1 адвокатом Ісаєвою Н.С. в Запорізькому апеляційному суді підтверджується ордером серії АР № 1060373 від 02 вересня 2021 року (т.2 а.с. 134).

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ісаєва Н.С. просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору за подання позовної заяви та витрат професійної правничої допомоги, зазначивши, що попередній розрахунок судових витрат становить 13000 грн, однак буде коригуватися в залежності від кількості консультацій, судових засідань та виготовлення процесуальних документів по справі.

Постанова Запорізького апеляційного суду у справі за  апеляційну скаргою  ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 липня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя ухвалена 17 листопада 2021 року (т.2 а.с.140-149). 

Заяву про ухвалення додатково рішення надіслано ОСОБА_1 , його представником, адвокатом Ісаєвою Наталією Сергіївною на адресу Запорізького апеляційного суду поштовим відправленням Головнапошта країни "Укрпошта" № 69095 1054344 0 від 20 листопада 2021 року (т.2 а.с.152-167). 

Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

За наявності заперечень учасника справи, яким є відзив на заяву відповідача колегія суддів зобов`язана оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Дослідивши матеріали справи та зміст поданих заявником документів, колегія суддів вважає неспівмірними наданий адвокатом Ісаєвою Н.С. обсяг з іх вартістю (6000.00 грн), враховуючи фактичний вид правової допомоги ( складання відзиву на апеляційну скаргу, участь у судовому засідання в суді апеляційної інстанції, написання заяви про ухвалення додаткового рішення, доводи яких загалом є схожими), складність справи, затраченим часом на надання таких послуг. Підготовка до розгляду цієї справи у суді апеляційної інстанції не вимагає значного обсягу юридичної і технічної роботи адвоката, а тому заявлені витрати не відповідають критерію їх реальності, розумності їхнього розміру.
Колегія суддів вважає, що витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 6000 грн є неспівмірними зі складністю справи, обсягом наданих послуг, тощо.

Оскільки під час ухвалення постанови Запорізького апеляційного суду від 17 листопада 2021 року у цій справі не було вирішено питання про відшкодування витрат на правничу допомогу, з урахуванням вимог розумності та справедливості, наявні підстави для стягнгення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати по оплаті професійної правничої допомоги адвоката, понесені у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 3000.00 грн.

Що стосується стягнення витрат пов`язаних зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду першої інтанції, то суд апеляційної інстанції вважає доцільним відмовити ОСОБА_1 , його представнику, адвокату Ісаєвій Наталії Сергіївні у цій частині вимог з огляду на наступне.

Згідно вимог частини першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у раз задоволення позовних вимог - на відповідача, у разі відмови в позові- на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Пунктом 6 частини першої статті 264 ЦПК України встановлено, що питання як розподілити між сторонами судові витрати суд вирішує під час ухвалення рішення суду.

З огляду на вищенаведені вимоги закону, суд вирішує питання розподілу судових витрат лише після закінчення розгляду справи по суті.

Відповідно до підпунктів б, в пукту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням: нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

За змістом частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, такий обов`язок у випадку залишення рішення суду першої інстанції без змін на апеляційний суд не покладено.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що якщо судом  апеляційної інстанції залишено без змін рішення суду першої інстанції, розподіл судового збору у справі, в тому числі сплаченого за подання позовної заяви, за подання апеляційної  та/або касаційної скарги, здійснює той суд, який ухвалює остаточне рішення   за результатами розгляду справи.

Рішення у цій справі було ухвалено Жовтневим районним судом м. Запоріжжя 12 липня 2021 року, яке постановою Запорізького апеляційного суду від 17 листопада 2021 року залишено без змін, тобто рішення суду першої інстанції скасовано або змінено не було, нове рішення по суті розгляду справи не приймалось, що у даному випадку позбавляє суд апеляційної інстанції вирішувати питання про розподіл судового збору, у зв`язку з чим відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення суду щодо вирішення питання судових витрат пов`язаних зі сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції, оскільки відноситься до компетенції суду першої інстанції, як суду, який ухвалив рішення за результатами розгляду справи.

Отже, додаткове рішення щодо розподілу судових витрат у вигляді сплати судового збору за подання позовної заяви, відповідно до приписів ст. 270 ЦПК України повинен прийняти саме суд першої інстанції, тобто Жовтневий районний суду м. Запоріжжя. 

Таким чином вимога ОСОБА_1 , його представника, адвоката Ісаєвої Наталії Сергіївни про ухвалення додаткового рішення в частині відшкодування витрат пов`язаних зі сплатою судового збору за подання позовної заяви у суді першої інстанції, не підлягає задоволенню. 

Отже, апеляційний суд з урахуванням наведених норм права та обставин справи, дійшов висновку про часткове задоволення вимог заявиОСОБА_1 , його представника, адвоката Ісаєвої Наталії Сергіївни, вважає частково обґрунтованою заяву про ухвалення додаткового судового рішення лише в частині понесених ОСОБА_1 витрат витрат на правову допомогу у звязку з розглядом цієї справи. 

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Заяву  ОСОБА_1 , його представника, адвоката Ісаєвої Наталії Сергіївни про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 3000, 00 грн.
В іншій частині вимог відмовити. 
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Повний текст додаткової постанови складено 14 лютого 2022 року.

Головуючий, суддя 	Суддя	Суддя	
Подліянова Г.С.	Гончар М.С.	Маловічко С.В.