УХВАЛА

18 квітня 2022 року 
м. Київ
справа №420/4509/21
адміністративне провадження № К/990/8387/22 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів: Мельник-Томенко Ж.М.,  Мартинюк Н.М., 
перевіривши касаційну скаргу Одеської обласної прокуратури
на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2021 року,
та постанову   П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2022 року
у справі №420/4509/21
за позовом  ОСОБА_1 
до Одеської обласної прокуратури 
про визнання протиправною бездіяльності, стягнення вихідної допомоги при звільненні та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із позовом до Одеської обласної прокуратури, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Одеської обласної прокуратури щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільненні в розмірі середнього місячного заробітку у сумі 31321,10 грн.;
- нарахувати та стягнути з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу при звільненні в розмірі середнього місячного заробітку, що складає 31321,10 грн.;
- стягнути з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при його звільненні з 15 березня 2021 року по день ухвалення рішення суду, із розрахунку 1606 гривень 21 копійку за кожен день затримки, починаючи з 15 березня 2021 року по день ухвалення рішення суду.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2021 року, залишеним без змін постановою   П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2022 року, позов задоволено частково;
- визнано протиправною бездіяльність Одеської обласної прокуратури щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільненні в розмірі середнього місячного заробітку;
- стягнуто з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу при звільненні в розмірі середнього місячного заробітку, що складає 31321,10  грн.;
- стягнуто з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при його звільненні в розмірі 31321,10 грн.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
08 квітня 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Одеської обласної прокуратури на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2021 року, та постанову   П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2022 року у справі №420/4509/21.
За правилами частини першої  статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі -  КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Пункт 8 частини другої  статті 129 Конституції України    серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції,    дійшов висновку, що позивач має право на виплату прокурорам вихідної допомоги при звільненні.
За приписами пункту 6 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у частині першій статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).
У постановах Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі №320/2449/20, від 11 лютого 2021 року у справі №420/4115/20, від 23 грудня 2020 року у справі № 560/3971/19, від 18 лютого 2021 року у справі №640/23379/19, від 17 березня 2021 року у справі №420/4581/20, від 21 січня 2021 року у справі №260/1890/19, викладено правову позицію щодо виплати звільненим прокурорам вихідної допомоги на підставі статті 44 Кодексу законів про працю України, і колегія суддів не вбачає підстав для відступу від неї.
У касаційній скарзі скаржник посилається на пункт 2 частини четвертої    статті 328 КАС України, зокрема, зазначає про необхідність відступлення від правового висновку Верховного Суду щодо необхідності виплати звільненим прокурорам вихідної допомоги на підставі статті 44 Кодексу законів про працю України. 
З цього приводу колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.
Необхідність відступу від висновку, викладеного в раніше ухвалених постановах Верховного Суду має виникати з певних визначених об`єктивних причин і такі причини повинні бути чітко визначені та аргументовані скаржником при посиланні на пункт 2 частини четвертої    статті 328 КАС України.
Обґрунтованими підставами для відступу від уже сформованої правової позиції Верховного Суду можуть бути, зокрема, зміна законодавства; ухвалення рішення Конституційним Судом України або ж винесення рішення Європейського суду з прав людини, висновки якого мають бути враховані національними судами; зміни у правозастосуванні, зумовлені розширенням сфери застосування певного принципу права або ж зміною доктринальних підходів до вирішення питань, необхідність забезпечити єдність судової практики у застосуванні норм права тощо.
Верховний Суд вважає, що скаржником не зазначеного належного обґрунтування необхідності відступлення від висновку, викладеного Судом у справах №№ 420/4581/20, 560/3971/19, 640/9375/20, 380/1662/20.    
У касаційній скарзі скаржник зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Суд відхиляє такі доводи відповідача з огляду на те, що в обґрунтування вказаного твердження відповідач жодним чином не обґрунтував в чому саме полягає фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики цієї справи із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.
Враховуючи наявність висновку Верховного Суду щодо застосування частини п`ятої статті 51 Закону України "Про прокуратуру"    та статті 44 Кодексу законів про працю України, викладеного у справах №№ 320/2449/20, 420/4115/20, 560/3971/19, 640/23379/19, 420/4581/20, 260/1890/19, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.    
На підставі викладеного, керуючись статтями  3,  12,  328,  333 КАС України,        
УХВАЛИВ:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Одеської обласної прокуратури на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2021 року, та постанову   П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2022 року у справі №420/4509/21.
2. Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук
Ж.М. Мельник-Томенко 
 Н.М. Мартинюк ,
Судді Верховного Суду