П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  120/15218/21-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Альчук М.П.   
Суддя-доповідач -  Залімський І. Г.   
07 квітня 2022 року                                                                                                    
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Залімського І. Г. 
суддів:  Сушка О.О.  Гонтарука В. М. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 19 січня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду  із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області, в якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №905100127694 від 25.05.2021 в частині зменшення відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 до 56% перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці згідно рішення Вінницького окружного адміністративного суду у справі №120/1069/21;
- зобов`язання головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести перерахунок та виплату довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 74% від суддівської винагороди судді який працює на відповідній посаді починаючи з 19.02.2020, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 19.01.2022 позов задоволено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 19.01.2022 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відсотковий показник довічного грошового утримання позивача був визначений із урахуванням стажу роботи позивача та відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII.
Позивач  не подав відзиву на апеляційну скаргу відповідача.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14.03.2022, з урахуванням п.7 ч.1 ст.306, ст.307, 311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивач перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримував щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90% виходячи із стажу роботи на посаді судді 32 роки, який підтверджується постановою Гайсинського районного суду від 03.05.2017 у справі №144/247/17.
У зв`язку з відмовою управління провести перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки про розмір суддівської винагороди від 19.02.2020 №4-35/0307, позивач звернувся до суду.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду № 120/1069/21 позовні вимоги задоволено частково. Скасовано рішення ГУПФУ у Вінницькій області від 28.02.2020 №905100127694 про відмову в перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці. Зобов`язано ГУПФУ у Вінницькій області з 19.02.2020 здійснити позивачу перерахунок та виплату щомісячного довічного утримання судді у відставці згідно з довідкою ТУДСА у Вінницькій області від 19.02.2020 №4-35/0307.
На виконання вказаного рішення суду головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийняло рішення №905100127694 від 25.05.2021, яким проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача, виходячи із 56% заробітку.
Не погоджуючись із таким рішенням в частині перегляду відсоткового значення щомісячного грошового утримання, позивач звернувся до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки суддівський стаж позивача,  складає 32 роки, з урахуванням приписів ч. 3 ст.142 Закону №1402-VIII, щомісячне довічне грошове утримання позивача має складати 74 відсотки суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді (50%+12х2 (за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років)).
Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.
Відповідно до ст.130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.
Згідно з ч. 1 ст. 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.
Статтею 141 Закону України від 07.07.2010 року №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону від 12.02.2015 року №192-VIII "Про забезпечення права на справедливий суд" та рішенням Конституційного Суду України від 08.06.2016 у справі №4-рп/2016 встановлено, що у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.
Аналогічні положення також містяться у ч. 4 ст. 142 Закону України від 02.06.2016 року №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин.
Отже, правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.
На момент виходу позивача у відставку право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці було гарантоване статтею 138 Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" відповідно до ч.3 якої передбачено, що щомісячне  довічне  грошове утримання виплачується судді у  розмірі 80 відсотків грошового утримання  судді,  який  працює  на  відповідній  посаді.  За  кожний повний рік роботи на посаді судді  понад 20 років розмір щомісячного  довічного  грошового  утримання  збільшується на   два   відсотки  заробітку,  але  не  більше  ніж  90 відсотків заробітної  плати  судді,  без  обмеження  граничного  розміру щомісячного довічного грошового утримання.
На час виникнення спірних правовідносин організація судової влади та здійснення правосуддя в Україні регулюється Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII (Закон №1402-VIII).
Згідно з п. 2 розділу ХІІ Прикінцевих та Перехідних положень Закону №1402-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України "Про судоустрій і статус суддів" №2453, крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.
Відповідно до ч.3 ст.135 Закону №1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді становить: 1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 3) судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.
Згідно ч.1 ст.142 Закону №1402-VIII судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.
Відповідно до ч.3 ст.142 Закону №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.
Частинами 4 та 5 статті 142 Закону №1402-VIII передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.
Разом з тим, пунктом 25 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII установлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.
В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону №2453-VІ. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.
Отже, положеннями пункту 25 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII було запроваджено різні підходи до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку після 30 вересня 2016 року, залежно від проходження чи непроходження суддею кваліфікаційного оцінювання або призначення на посаду судді за результатами конкурсу, а також роботи на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.
Рішенням Конституційного Суду України №2-р/2020 від 18 лютого 2020 року були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 25 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 2 червня 2016 року №1402-VIII зі змінами.
У вказаному рішенні зазначається, що право судді на відставку є конституційною гарантією незалежності суддів (пункт 4 частини шостої статті 126 Конституції України).
Конституційний Суд України визначає, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує повноважний суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності.
Таким чином, перерахунок, який просить здійснити позивач, обумовлений відновленням раніше порушених його прав з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 у справі №2-р/2020.
Отже, саме з 19.02.2020, наступного дня з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 у справі № 2-р/2020 у позивача виникло право (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону №1402-VIII.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.06.2020  у зразковій справі №620/1116/20.
Згідно матеріалів справи суддівський стаж позивача  складає 32 роки 1 місяць 27 днів.
Тому, з огляду на  приписи ч. 3 ст. 142 Закону №1402-VIII, щомісячне довічне грошове утримання позивача має складати 74 відсотки суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді (50%+12х2 (за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років)).
Таким чином, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем при здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 19.02.2020 протиправно зменшено відсоткове його значення, а порушене такими діями право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 74% суддівської винагороди, починаючи з 19.02.2020, з урахуванням раніше проведених виплат.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції  правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 19 січня 2022 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий	 	 	Залімський І. Г.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Сушко О.О.    Гонтарук В. М.