Ухвала        
 
20 грудня 2021 року
м. Київ
 
справа № 2-3713/11
провадження № 61-19055ск21  
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 04 серпня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку 22 листопада 2021 року подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 04 серпня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року.
Ухвалою Верховного Суду від 02 грудня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Особою, яка подала касаційну скаргу, на виконання ухвали Верховного Суду від 02 грудня 2021 року указані недоліки було усунуто.
У заяві ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження, оскільки повний текст постанови суду апеляційної інстанції отримано ним 21 жовтня 2021 року. На підтвердження вказаних обставин надано копію довідки Київського апеляційного суду від 09 грудня 2021 року № 0606/3366/2021 про отримання копії постанови апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року з відміткою вручення   ОСОБА_1 21 жовтня 2021 року. 
Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року). 
У частині другій статті 390 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. 
Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що строк на касаційне оскарження пропущений із поважних причин. Тому суд, на підставі статті 390 ЦПК України, поновлює його.
Касаційна скарга містить передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України підстави для відкриття касаційного провадження (суд апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 22 липня 2021 року у справі № 640/18290/19,  від 13 червня 2018 року у справі № 826/12955/15, від 08 липня 2020 року у справі № 753/21770/14 та у постановах Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс14,  від 16 вересня 2015 року у справі № 6-190цс15, від 16 вересня 2015 року у справі № 6-1672цс16).
Керуючись статтями 260, 390, 389, 394, 395 Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року. 
Відкрити касаційне провадження у справі № 2-3713/11.
Витребувати з Подільського районного суду м. Києва цивільну справу                 № 2-3713/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 18 січня 2022 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
                 Судді:                                                                                                                  І. О. Дундар 
 
                                                                                                                      Н. О. Антоненко
 
                                                                                                                            М. М. Русинчук