П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

09 березня 2022 р.	м.Одеса	Справа № 2а-2193/09/1570	
Головуючий в 1 інстанції: Федусик А. Г.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:  
              Головуючого:              Градовського Ю.М.
              суддів:                          Кравченко К.В., 
                                                    Шеметенко Л.П.,                             
          розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Громадської організації «Всеукраїнська спілка автомобілістів» на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2009р. по справі за адміністративним позовом Громадської організації «Одеська обласна організація всеукраїнської спілки автомобілістів» до Головного управління юстиції в Одеській області Міністерства юстиції України про скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:
          У вересні 2008р. ГО «Одеська обласна організація всеукраїнської спілки автомобілістів» звернулося в суд із позовом до Головного управління юстиції в Одеській області Міністерства юстиції України, в якому просило:
          - скасувати наказ Головного Управління юстиції в Одеській області Міністерства юстиції України за №561-о/д від 20.10.2008р.;
          - зобов`язати  Головне Управління юстиції в Одеській області Міністерства юстиції України зареєструвати нову редакцію Статуту ГО «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів», затверджену Постановою 15-ї позачергової конференції Одеської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів від 26.09.2008р..
          В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що Постановою 15-ї позачергової конференції Одеської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів від 26.09.2008р. була затверджена нова редакція Статуту ГО «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів». У відповідності до вимог ЗУ «Про об`єднання громадян» цей Статут разом з усіма необхідними документами був поданий відповідачу для здійснення відповідної реєстрації. 
          Проте, Наказом за №561-о/д від 20.10.2008р.  йому було відмовлено в реєстрації нової редакції Статуту, у зв`язку з його невідповідністю діючому законодавству. 
          Позивач вважає зазначений наказ неправомірним та протиправним, оскільки нова редакція Статуту    ГО «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» відповідає діючому законодавству, а невідповідність цього Статуту статутним документам іншого громадського об`єднання, яке не має ніякого відношення до ГО «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів», не може бути підставою для відмови у реєстрації змін в статутні документи позивача. 
          Посилаючись на вказане просило позов задовольнити.
Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2009р. адміністративний позов задоволено.
Скасовано наказ Головного Управління юстиції в Одеській області Міністерства юстиції України №561-о/д від 20.10.2008р..
Зобов`язано    Головне Управління юстиції в Одеській області Міністерства юстиції України зареєструвати нову редакцію Статуту ГО «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів», затверджену Постановою 15-ї позачергової конференції Одеської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів від 26.09.2008р..
В подальшому, не погоджуючись із вказаною постановою, ГО «Всеукраїнська спілка автомобілістів» подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні вимог відмовити у повному обсязі.
Сторони були сповіщені про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання 22.02.2022р. з`явились представники: позивача, відповідача та ГО «Всеукраїнська спілка автомобілістів» та надали відповідні пояснення з приводу обставин справи. Проте, представник ОСОБА_1 та сам Ткаченко В.В. в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили.
Під час розгляду даної справи (22.02.2022р.) новим представником ГО «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» було подано клопотання про відкладення судового засідання на іншу дату, у зв`язку із тим, що новий представник не ознайомлений із матеріалами справи.
При цьому представник ГО «Всеукраїнська спілка автомобілістів» заперечувала щодо відкладення розгляду даної справи.
Розглянувши клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, судова колегія вважає, що воно є необґрунтованим та не підлягає задоволенню, оскільки, по-перше, в матеріалах справи наявний договір між позивачем та ще одним представником, та вказаний представник вже ознайомлювався із матеріалами справи та надав свій відзив на апеляційні скарги. При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б підтверджували розірвання договору про надання правової допомоги з представником, який був найнятий раніше. По-друге, судова колегія вважає, що у такий спосіб, представник позивача намагається затягнути розгляд даної справи, оскільки у позивача був достатній час на прийняття рішення щодо найняття ще одного представника та можливості його ознайомитись із матеріалами справи у відповідний спосіб. При цьому, судова колегія звертає увагу на те, що найняття нового представника, згідно договору про надання правової допомоги за №21-02 від 21.02.2022р., відбулось 21.02.2022р., тобто за день до судового засідання.     
Під час розгляду справи були з`ясовані усі обставини справи та заслухано пояснення сторін, та сторонами не заперечувалось про продовження розгляду даної справи у порядку письмового провадження.  
З урахуванням вказаного та належного сповіщення сторін, наданих пояснень та відсутності заперечень щодо продовження розгляду справи у порядку письмового провадження, судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги ГО «Всеукраїнська спілка автомобілістів», скасування постанови суду та закриття провадження у справі, виходячи з наступних підстав.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач приймаючи спірний наказ діяв не в межах та не на підставі норм законодавства України, оскільки при прийнятті оскаржуваного наказу, позивачем не враховано усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
Проте, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, оскільки вказаного висновку суд дійшов без належного з`ясування обставин по справі та  належної оцінки доказів, допустив невірне застосування норм матеріального права та порушив норми процесуального права.
За правилами ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судова колегія вважає, що вказані порушення норм права призвели до неправильного вирішення справи по суті, а тому апеляційний суд на підставі п.3 ч.1 ст.315 КАС України, рішення суду скасовує та приймає по справі нову постанову про закриття провадження у справі, з наступних підстав.
Так, судовою колегією встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Одеська обласна організація добровільного товариства автомотолюбителів була створена як громадська організація згідно Постанови Ради Міністрів УРСР від 11.05.1973р. та рішення виконкому Одеської обласної ради народних депутатів від 31 травня цього ж року.
У зв`язку з прийняттям ЗУ «Про об`єднання громадян», 26.01.1993р. Одеською обласною державною адміністрацією був зареєстрований статут громадської організації, видано свідоцтво за №49-42/93 та вона була легалізована як юридична особа у організаційно-правовій формі місцевого об`єднання громадян – Одеської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів (т.3 а.с.71-81, 95).
В подальшому, управлінням юстиції в Одеській області 27.08.1995р., 30.01.2001р. та 23.05.2001р., були зареєстровані зміни та доповнення до Статуту позивача.  
Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів діяла на підставі Статуту, викладеного у новій редакції згідно постанови 10-ї позачергової конференції Одеської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів, та зареєстрованого управлінням юстиції в Одеській області 23.05.2001р. (т.3 а.с.33-42).
В подальшому, постановою 15-ї позачергової конференції Одеської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів від 26.09.2008р. було прийнято рішення про затвердження Статуту Громадської організації «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» у новій редакції (т.3 а.с.22-29).
Вказаний Статут із необхідними документами був наданий відповідачу для здійснення його реєстрації у відповідності до вимог ЗУ «Про об`єднання громадян» від 16.06.1992р. за №2460-XII та «Положення про порядок легалізації об`єднань громадян», затвердженого  Постановою КМУ від 26.02.1993р. за №140.
Проте, наказом Головного управління юстиції в Одеській області за №561-о/д від 20.10.2008р. позивачу було відмовлено в реєстрації змін до статутних документів Одеської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів, про що позивача було повідомлено письмово (т.3 а.с.8-12). Згідно листа Головного управління юстиції в Одеській області вбачається, що підставою для відмови у проведенні реєстрації нової редакції Статуту позивача є невідповідність його положень як нормам законодавства України (насамперед – ЗУ «Про об`єднання громадян»), так і положенням іншого об`єднання громадян – Всеукраїнської спілки автомобілістів (надалі - ВСА).
Перевіряючи правомірність та законність судового рішення, з урахуванням підстав, за якими апелянт пов`язує його незаконність та скасування, судова колегія виходить з наступного.
У відповідності до  ст.19 Конституції України,  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Приписами ст.2 КАС України  (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду) визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Положеннями п.1 ч.1 ст.3 КАС України  (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду) встановлено, що справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Згідно ст.17 КАС України,  у зазначеній редакції юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень»  - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п.7 ч.1  ст.3 КАС України  у редакції, чинній на час звернення позивача до суду та ухвалення оскаржуваних судових рішень).
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.
Наведене узгоджується й із положеннями ст.2,4,19 КАС України  у чинній редакції, які закріплюють завдання адміністративного судочинства, визначення понять публічно-правового спору та суб`єкта владних повноважень, а також межі юрисдикції адміністративних судів.
Водночас неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду його акт індивідуальної дії.
Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору.
Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (як правило майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019р. у справі за №826/9341/17.
Також, у постанові від 17.04.2018р. у справі №815/6956/15 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.
Судова колегія вважає, що спірні правовідносини у цій справі регулюються  ГК України, ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», іншими похідними нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.
Так, у відповідності до  ст.1 ГК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Згідно з положеннями  ст.1 ГК України,  господарські відносини виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб`єктами господарювання, а також між цими суб`єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання.
Положеннями ч.1,2  ст.20 ГК України  встановлено, що держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.
У відповідності до п.4 ч.1  ст.12 ГПК України  (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду з цим позовом) господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов`язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.
За правилами п.3 ч.1 ст.20 ГПК України,  господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.
При цьому, судова колегія зазначає, що корпоративні права характеризуються, зокрема тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи, має право на участь в управлінні організацією та інші правомочності передбачені законом і статутними документами.
          Судова колегія  зазначає, що предметом спору у цій справі є скасування наказу Головного Управління юстиції в Одеській області Міністерства юстиції України за №561-о/д від 20.10.2008р. та зобов`язання  Головне Управління юстиції в Одеській області Міністерства юстиції України зареєструвати нову редакцію Статуту ГО «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів», затверджену Постановою 15-ї позачергової конференції Одеської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів від 26.09.2008р..
Під час апеляційного розгляду було встановлено, що ГО «Всеукраїнська спілка автомобілістів» не була залучена як сторона по справі та не приймала участі у розгляді даної справи. При цьому, ГО «Всеукраїнська спілка автомобілістів» подаючи апеляційну скаргу на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2009р. зазначила, що у зв`язку із прийняттям вказаної постанови суду, яка в подальшому і стала підставою для реєстрації статуту позивача, вона фактично лишилась свого регіонального осередку, разом із майном, яким користувався позивач на праві оперативного управління, а також втратила значну суму щоквартальних відрахувань, які здійснювались позивачем на їх рахунок. 
Під час розгляду апеляційної скарги ГО «Всеукраїнська спілка автомобілістів», судовою колегією було досліджено матеріли справи (том 3), надані докази, та встановлено, що постановою Ради Міністрів Української РСР від 26.09.1990р. за №290 вирішено зареєструвати Статут Української республіканської спілки автомобілістів, затверджений з`їздом Української спілки автомобілістів 8.12.1989р. (усі нижче докази та документи знаходяться у томі справи №3).
В подальшому, 8.12.1992р. змінено назву організації на Всеукраїнська спідка автомобілістів та затверджено статут у новій редакції. 
28.12.1992р. постановою президії Центральної ради Всеукраїнської спілки автомобілістів №34 затверджено Статут Одеської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів.
18.07.1995р. Центральною радою Всеукраїнської спілки автомобілістів затверджено зміни до вказаного статуту Одеської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів, який було зареєстровано у встановленому порядку.
Із положень статуту Одеської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів в редакції від 1995р. вбачається, що:
Згідно п.1.1. статуту Одеської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів в редакції від 1995р. Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів є структурним підрозділом вищевказаної вище Спілки, яка об`єднує на добровільній основі громадян - власників автомобілів і мотоциклів, саморобних конструкторів і реставраторів старовинних засобів, а також інших громадян - любителів автомототехніки (в оригіналі текст відображено російською мовою).
За п.1.2. статуту Одеської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів в редакції від 1995р. Обласна організація Спілки здійснює свою діяльність у відповідності до Конституції України, діючого законодавства, Статуту Всеукраїнської спілки автомобілістів і даного статуту, діє на підставі добровільності, рівноправності членів Спілки автомобілістів, самоокупності, гласності і законності.
Пунктом 1.3. статуту Одеської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів в редакції від 1995р. передбачено, що структурні підрозділи у своїй діяльності керуються своїми Статутами і Положеннями, які не суперечать Статутам Всеукраїнської і обласної організації Спілки і реєструються у встановленому законом порядку, після їх затвердження президією обласної організації ВСУ, статут Одеської обласної організації після затвердження президією Центральної ради ВСУ реєструється в Управлінні Юстиції Одеської області
Відповідно до п.6.4. статуту Одеської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів в редакції від 1995р. всі будинки, будівлі, обладнання, транспортні засоби, оборотний капітал, цінні папери та інше майно, що знаходиться на балансі обласної організації Спілки, являється власністю Всеукраїнської Спілки автомобілістів. Обласна організація Спілки користується вказаним майном на правах повного господарського відання.
Право власності Всеукраїнської Спілки автомобілістів реалізує її вищий Статутний орган - з`їзд в порядку, передбаченому законодавством України. Всі питання, пов`язані з реалізацією права власності на майно, що знаходиться на балансі обласної організації Спілки, вирішуються Всеукраїнською Спілкою автомобілістів.
Розділом VII статуту Одеської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів в редакції від 1995р. визначено, що зміни і доповнення до цього Статуту має право вносити конференція обласної організації Спілки, з наступним затвердженням Центральною радою.
У 2000р. зареєстровано нову редакцію статуту ВСА, згідно п.1.3. Статуту ВСА в редакції від 2000р. діяльність Спілки поширюється на територію всієї України. Організація Автономної республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські організації є структурними осередками Спілки і мають статус юридичної особи, в своїй діяльності керуються своїми статутами, які не суперечать статуту Спілки і реєструються в установленому порядку після їх затвердження президією Центральної ради. Вони несуть відповідальність по своїм зобов`язанням в межах коштів і майна, що знаходяться в їхньому господарському віданні.
Відповідно до п.4.1. Статуту ВСА в редакції від 2000р. спілка будується за територіальним принципом. Первинні організації Спілки створюються за місцем роботи і навчання, за місцем проживання і організованого зберігання транспортних засобів. Первинні організації об`єднуються в районні, міські організації за територіальністю. Районні та міські організації входять до складу організації Автономної республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських організацій, які становлять Спілку.
За п.6.1. Статуту ВСА в редакції від 2000р. місцевими організаціями Спілками є первинні, районні, міські, обласної організації та організація Автономної Республіки Крим. Міські, районні, та первинні організації Спілки у своїй діяльності керуються Статутом Спілки, статутами організацій Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських організацій та своїми положеннями, які затверджуються президіями вищестоящих рад.
Пунктом 7.4. Статуту ВСА в редакції від 2000р. кожен член спілки не має права власності на долю майна спілки. Власником майна є спілка у цілому. Організація Автономної республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські організації, створені спілкою госпрозрахункові установи та підприємства використовують майно спілки, що знаходиться у їхньому господарському віданні, на правах оперативного управління.
Як передбачено п.7.6. Статуту ВСА в редакції від 2000р. від імені Спілки управління майном здійснює президія Центральної ради. Майно, яке знаходиться в о господарському віданні організації Автономної республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських організацій, створених Спілкою госпрозрахункових установ і підприємств, не може бути вилучено президією Центральної ради без згоди керівних органів організації Автономної республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських організацій.
Згідно п.7.8. Статуту ВСА в редакції від 2000р. на утримання апарату Центральної ради Спілки, а також для проведення централізованих заходів місцеві організації та підприємства Спілки відраховують у розпорядження Центральної ради Спілки кошти в порядку і розмірах, встановлених Центральною радою.
21.11.2000р. постановою президії Центральної ради ВСА затверджено статут ГО «ООО ВСА» у новій редакції.
Так за п.1.1. статуту Одеської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів в редакції від 2000 року Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів є місцевим осередком всеукраїнської громадської організації - Всеукраїнської спілки автомобілістів, що на добровільних засадах об`єднує громадян - власників особистих автомобілів і мотоциклів, самодіяльних конструкторів і реставраторів старовинних транспортних засобів, а також інших громадян - любителів автомототехніки.
Згідно п.1.2. статуту Одеської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів в редакції від 2000 року Обласна організація Спілки здійснює свою діяльність у відповідності до Конституції України, ЗУ «Про об`єднання громадян», чинного законодавства, Статуту ВСА і цього статуту, діє на основі добровільності, рівноправності членів Спілки, самоврядування та гласності, самофінансування та самоокупності.
Положеннями п.1.3. статуту Одеської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів в редакції від 2000р. передбачено, що обласна організація Спілки у своїй діяльності керується своїми Статутом, який не суперечать Статуту ВСА і реєструються у встановленому порядку після його затвердження президією Центральної ради. Вона несе відповідальність по своїм зобов`язанням в межах коштів і майна, що знаходяться в її господарському віданні.
Відповідно до п.6.3. Статуту Одеської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів в редакції від 2000р. власністю Спілки є будівлі і споруди, обладнання, транспортні засоби, цінні папери та інше майно, придбане на власні кошти чи на інших підставах, які не заборонені законом для виконання статутних завдань.
Як вбачається з п.6.4. Статуту Одеської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів в редакції від 2000 року кожен член спілки не має права власності на долю майна спілки. Власником майна є спілка у цілому. Обласна організація спілки, створені спілкою госпрозрахункові установи та підприємства використовують майно Спілки, що знаходиться в їхньому господарському віданні, на правах оперативного управління. Від імені Спілки управління майном здійснює президія Центральної ради. Майно, яке знаходиться в господарському віданні обласної організації спілки, створених Спілкою госпрозрахункових установ і підприємств, не може бути вилучено президією Центральної ради без згоди керівних органів обласної організації Спілки.
Згідно Розділу 7 статуту Одеської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів в редакції від 2000р. зміни і доповнення до цього Статуту має право вносити конференція обласної організації Спілки, з наступним затвердженням Центральною радою Спілки.
16.05.2001р. постановою Центральної ради ВСА затверджено статут Одеської обласної організації ВСА.
Так, п.1.1. статуту Одеської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів в редакції від 2001р. зазначено, що Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів є місцевим осередком всеукраїнської громадської організації - Всеукраїнської спілки автомобілістів, що на добровільних засадах об`єднує громадян - власників особистих автомобілів і мотоциклів, самодіяльних конструкторів і реставраторів старовинних транспортних засобів, а також інших громадян - любителів автомототехніки.
За п.1.2. статуту Одеської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів в редакції від 2001р. Обласна організація Спілки здійснює свою діяльність у відповідності до Конституції України, ЗУ «Про об`єднання громадян», чинного законодавства, Статуту ВСА і цього статуту, діє на основі добровільності, рівноправності членів Спілки, самоврядування та гласності, самофінансування та самоокупності.
Приписами п.1.3. статуту Одеської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів в редакції від 2001 року передбачено, що обласна організація Спілки у своїй   діяльності   керується   своїми   Статутом,   який   не   суперечать   Статуту   ВСА   і реєструються у встановленому порядку після його затвердження президією Центральної ради. Вона несе відповідальність по своїм зобов`язанням в межах коштів і майна, що знаходяться в її господарському віданні.
Відповідно до п.6.3. Статуту Одеської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів в редакції від 2001 року власністю Спілки є будівлі і споруди, обладнання, транспортні засоби, цінні папери та інше майно, придбане на власні кошти чи на інших підставах, які не заборонені законом для виконання статутних завдань.
В положеннях п.6.4. Статуту Одеської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів в редакції від 2001 року вказано, що кожен член спілки не має права власності на долю майна спілки. Власником майна є спілка у цілому. Обласна організація спілки, створені спілкою госпрозрахункові установи та підприємства використовують майно Спілки, що знаходиться в їхньому господарському віданні, на правах оперативного управління. Від імені Спілки управління майном здійснює президія Центральної ради. Майно, яке знаходиться в господарському віданні обласної організації спілки, створених Спілкою госпрозрахункових установ і підприємств, не може бути вилучено президією Центральної ради без згоди керівних органів обласної організації Спілки.
Згідно Розділу 7 статуту Одеської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів в редакції від 2001р. зміни і доповнення до цього Статуту має право вносити конференція обласної організації Спілки, з наступним затвердженням Центральною радою Спілки.
31.05.2007р. IX з`їздом ВСА затверджено статут Всеукраїнської спілки у новій редакції.
Так, згідно п.4.1. Статуту ВСА в редакції від 2007р. спілка будується за територіальним принципом.
Відповідно до п.4.2. Статуту ВСА в редакції від 2007р. місцевими осередками спілки є первинні, районні, міські, обласні та Кримська республіканські організації (надалі - організації). Усі вони у своїй діяльності керуються статутом Спілки. Кримська республіканська, обласні, Київська та Севастопольська міські організації керуються також своїми статутними документами, які приймаються відповідними конференціями, не суперечать статуту Спілки, затверджуються президією Центральної ради та реєструються у встановленому порядку, а міські, районні та первинні організації - положеннями, які затверджуються президіями вищих рад.
Як вбачається з п.4.6. Статуту ВСА в редакції від 2007р. рішення про створення та ліквідацією первинних і районних організацій затверджується президією відповідної вищої ради.
За п.7.3. Статуту ВСА в редакції від 2007р. кожен член спілки не має права власності на долю майна спілки. Власником майна є спілка у цілому. Кримська республіканська, обласні, Київська та Севастопольська міські організації, створені спілкою, госпрозрахункові установи, навчальні заклади та підприємства використовують майно спілки на правах оперативного управління.
Пунктом 7.4. Статуту ВСА в редакції від 2007р. від імені Спілки розпорядження управління майном здійснює президія Центральної ради. Майно, яке знаходиться в оперативному управлінні Кримської республіканської, обласних, Київської та Севастопольської міських організацій, госпрозрахункових установ, організацій і підприємств, не може бути вилучено президією Центральної ради без згоди керівних органів відповідних організацій.
Згідно п.7.6. Статуту ВСА в редакції від 2007р. на утримання апарату Центральної ради Спілки, а також для проведення централізованих заходів місцеві організації,   створені   Спілкою   госпрозрахункові   установи,   навчальні   заклади   та підприємства, відраховують у розпорядження Центральної ради Спілки кошти в порядку і розмірах, встановлених президією Центральної ради.
Відповідно до п.9.2. Статуту ВСА в редакції від 2007р. ліквідація Кримської республіканської, обласних, Київської та Севастопольської міських організацій здійснюється за рішенням відповідної конференції, затвердженим президією Центральної ради, а у випадках самоліквідації - за рішенням президії Центральної ради.
Аналізуючи наведені вище норм статуту Всеукраїнської спілки автомобілістів в редакціях від 1992р., 2000р., 2007р. та статуту Одеської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів в редакціях від 1995р., 2000р., 2001р. є очевидним, що:
- по-перше, Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів є місцевим осередком ВСА;
- по-друге, все майно, що перебуває на балансі Одеської обласної
організації Всеукраїнської спілки автомобілістів належить ВСА, а ООО
ВСА має право тільки оперативного управління всім наявним на балансі
майном;
- по-третє, статут Одеської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів не може суперечити статуту ВСА; 
- по-четверте, будь-які зміни до установчих документів Одеської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів затверджуються Центральною радою ВСА;
- по-п`яте, ООО ВСА здійснює відрахування на утримання Центральної ради ВСА.
26.09.2008р. відбувається XV (позачергова) конференція Одеської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів, на якій вирішується питання щодо приведення у відповідність з чинним законодавством змін і доповнень у Статут Одеської обласної організації ВСА.
На підставі проведення зазначеної конференції затверджується статут ГО «ООО ВСА» в редакції від 2008р..
Дослідивши вказаний статут ГО «ООО ВСА» в редакції від 2008р., судова колегія зазначає, що внесені зміни взагалі змінюють правовий статус організації та припиняє її зв`язок із ГО «ВСА».
При цьому апелянт зазначає, що вони не затверджували статут ГО «ООО ВСА» в редакції від 2008р., що суперечить діючому на той час статуту самої ООО ВСА, в якому у п.1.3. передбачено, що обласна організація Спілки у своїй діяльності керується своїми Статутом, який не суперечать Статуту ВСА і реєструються у встановленому порядку після його затвердження президією Центральної ради та Розділу 7, де передбачено, що зміни і доповнення до цього Статуту має право вносити конференція обласної організації Спілки, з наступним затвердженням Центральною радою Спілки (редакція статуту від 2001р.), і п.4.2. статуту ВСА, де зазначено про необхідність затвердження статуту місцевої організації саме президією Центральної ради ВСА (редакція статуту від 2007р.).
Також, що ГО «ВСА» не надавала дозвіл на відокремлення, реорганізацію чи ліквідацію Одеської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів та не приймала рішення щодо ліквідації, реорганізації чи відокремлення останньої від ВСА, що суперечить діючому на той час статуту ГО «ВСА», (редакція статуту від 2001р.) в п.9.2. якого зазначено, що ліквідація Кримської республіканської, обласних, Київської та Севастопольської міських організацій здійснюється за рішенням відповідної конференції, затвердженим президією Центральної ради, а у випадках самоліквідації - за рішенням президії Центральної ради.
Апелянт звертає увагу на те, що на даний час припинила отримання відрахувань від прибутків ГО «ООО ВСА», що суперечить як статуту ГО «ВСА» в редакції від 2007р., де в п.7.6. зазначено, що на утримання апарату Центральної ради Спілки, а також: для проведення централізованих заходів місцеві організації, створені Спілкою госпрозрахункові установи, навчальні заклади та підприємства, відраховують у розпорядження Центральної ради Спілки кошти в порядку і розмірах, встановлених президією Центральної ради, та діючому на даний час статуту в редакції від 2020р., де в п.8.7. передбачено, що для оплати праці працівників виконавчих підрозділів Спілки, створених рішенням Президій Центральної, Кримської республіки, обласних, Київської і Севастопольської міських рад та нарахування єдиного соціального внеску, а також: інших витрат, пов`язаних з виконанням зазначеними підрозділами покладених обов`язків та структурних завдань, місцеві організації (структурні підрозділи) створені Спілкою навчальні заклади та підприємства враховуючи у розпорядження Центральної та Кримської республіканської, обласних, Київської та Севастопольської міських рад Спілки кошти у порядку і розмірах, встановлених президією Центральної ради. Зазначимо, що вже з липня 2020р. на рахунки ГО «ВСА» не надходило жодних відрахувань від ГО «ООО ВСА», що спричинило Спілці значні збитки, адже за один квартал ГО «ООО ВСА» сплачувала суму відрахувань в розмірі приблизно 60 000грн., що вбачається із наданої виписки з рахунку Спілки (копія виписки додається). Тому, у зв`язку із самовільним відокремленням ГО «ООО ВСА», яке стало результатом ухвалення рішення у даній справі та реєстрації статуту ГО «ООО ВСА» у новій редакції від 2008р., Спілка зазначає колосальних майнових втрат.
Крім того, апелянт зазначив, що на даний час позбавлений права власності на належне Спілці майно, що знаходилось на правах оперативного управління у ГО «ООО ВСА» згідно п.6.4. статуту Одеської обласної організації ВСА (в редакції від 2001р.), п.7.3. статуту ГО «ВСА» (в редакції від 2007р.) і п.8.4. статуту ВСА який діє на сьогоднішній день (редакція статуту від 2020р.).

Апелянт зазначає, що у зв`язку із ухваленням судового рішення по даній справі, яке стало підставою реєстрації нової редакції статуту ГО «ООО ВСА», ГО «ВСА» фактично лишилась свого регіонального осередку, разом із майном, яким користувалась ГО «ООО ВСА» на праві оперативного управлінні, та втратила значну суму щоквартальних відрахувань, які здійснювались ГО «ООО ВСА» на рахунок Спілки.
Беручи до уваги встановлені обставини, норми КАС України, ГК України, та те, що апелянтом раніше не приймалось участі у справі, судова колегія зазначає, що у справі, яка розглядається, оскаржуються постанова щодо проведення реєстраційних дій, щодо яких, зокрема, існує невирішений корпоративний спір, у межах якого можуть бути розв`язані й питання, пов`язані, зокрема, з правомірністю реєстрації статуту позивача у новій редакції, а тому цей спір не   може бути визнаний таким, що безпосередньо пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, що на думку судової колегії виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.
Таким чином, судова колегія вважає, що спір у даній справі не є публічно-правовим, не належить до юрисдикції адміністративних судів та не може вирішуватись за правилами адміністративного судочинства.
При цьому, апеляційний суд вважає, що даний спір може вирішуватись в порядку господарського судочинства.
Аналогічні правові висновки викладена у численних постановах касаційної інстанції, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 5.06.2018р. у справі №805/4506/16-а, від 22.08.2018р. у справі №805/4505/16-а, від 28.11.2018р. у справі №815/3490/16 та Верховного Суду у постановах від 30.10.2020р. у справі №807/1945/14, від 25.11.2020р. у справі №640/6755/19 та від 29.01.2021р. у справі №640/6150/20.
При цьому, апеляційний суд не вбачає підстав для відступу від вказаної правової позиції.
Що стосується строків подання апеляційної скарги ГО «ВСА» на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2009р., то судова колегія зазначає наступне.
За правилами ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:
1)          на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;
2)          на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч.2 ст.299 цього Кодексу.
Так, з матеріалів справи вбачається, що 13 липня 2020р. на адресу ГО «ВСА» надійшов запит Одеської місцевої прокуратури №2 прокуратури Одеської області від 13.07.2020р. за №16.02.-52-5978 щодо надання інформації стосовно обставин незаконного внесення змін у статутні документи ГО «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» (надалі за текстом - ГО «ООО ВСА») і привласнення майна ГО «ВСА».
До зазначеного вище запиту було додано копії статуту ГО «ОО ВСА» в редакції 1995р., 2000р., 2001р. та 2008р., вивчивши зміст яких керівництво ГО «ВСА» прийшло до висновку про цілковиту суперечність статуту в редакції від 2008р. регіональної організації положенням статуту ГО «ВСА». Окрім того, зазначена редакція статуту не затверджувалась президією Центральної ради ГО «ВСА».
Після отримання вказаної інформації керівні органи ГО «ВСА» звернулись до керівництва ГО «ООО ВСА» щодо надання копій установчих документів організації, які діють на сьогоднішній день та інформацію щодо підстав внесення змін у статут організації в редакції 2008р..
Проте, жодної відповіді на численні усні звернення ГО «ООО ВСА» так і не надано.
Так, з огляду на обставини що склались президія Центральної ради ГО «ВСА», яка є її керівним органом, 23.07.2020р. ухвалила постанову за №28 про необхідність скликання позачергової конференції Одеської обласної організації, на якій мають бути затверджені зміни і доповнення до Статуту Одеської обласної організації, що не суперечитимуть Статуту ГО «Всеукраїнська спілка автомобілістів» і визначатимуть її відокремленим підрозділом Спілки.
Проте, жодної реакції на зазначену постанову не було, та ГО «ООО ВСА» не виконала її в установлені строки.
В подальшому, 16.09.2020р. на адресу ГО «ООО ВСА» Спілкою направлено лист за №46 з вимогою підготувати проект статуту організації у новій редакції. До листа було додано перелік положень статуту ГО «ООО ВСА» що суперечать положенням статуту ВСА.
Однак, в період часу з 23.07.2020р. до 21.05.2021р. жодних дій зі сторони ГО «ООО ВСА» не відбулося, ані постанова президії Центральної ради ГО «ВСА» ані лист від 16.09.2020р. виконані так і не були.
При цьому, апелянт зазначив, що Громадська організація «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» оплачувала відрахування, що підтверджується випискою з карткового рахунку Всеукраїнської спілки автомобілістів №6821 виданого головним бухгалтером Всеукраїнської спілки автомобілістів - ОСОБА_2 за період з 1.01.2008р. до 31.12.2021р..
Проте, після звернень ГО «ВСА» щодо невідповідності статуту Організації нормам статуту Спілки, з серпня 2020р. позивач припинила сплату щоквартальних відрахувань.
Крім того, апелянт звернув увагу на те, що жодних підозр щодо відокремлення ГО «ООО ВСА» від ГО «ВСА» у останньої до отримання запиту Одеської місцевої прокуратури №2 прокуратури Одеської області не було, адже організація стабільно оплачувала відрахування передбачені Положенням, брала участь у обговоренні резонансних для всієї Спілки автомобілістів питань, вела стабільну діяльність відповідно до цілей її створення.
В подальшому, 21.05.2021р. відбулась позачергова конференція Одеської обласної організації, яка розглядала вимоги президії Центральної ради «Всеукраїнської спілки автомобілістів» щодо приведення її Статуту у відповідність до положень Статуту Спілки. Проте зазначені суперечності не були усунуті, Громадська організація «Одеська обласна організація спілки автомобілістів» повідомила, що позиціонує себе самостійною організацією, є новоствореною та такою, що вийшла зі складу громадської організації «Всеукраїнська спілка автомобілістів».
Після вказаних подій, та з метою належного захисту своїх інтересів, ГО «ВСА» звернулась за правовою допомогою до адвоката Хаджи І.Д. та 3.06.2021р. між ГО «ВСА» і адвокатом ОСОБА_3 укладено договір про надання правничої допомоги за №35.
Так, з метою дізнатись інформацію щодо підстав відокремлення ГО «ООО ВСА» в самостійну організацію та внесення змін до статуту, які явно суперечать статуту ГО «ВСА» 22.06.2021р. адвокат ОСОБА_3 направила на адресу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) адвокатський запит за №72-06/21, в якому просила надати належним чином завірену копію реєстраційної справи щодо Громадської організації «Одеська обласна організація всеукраїнської спілки автомобілістів» (Код ЄДРПОУ: 05508766, місцезнаходження: 65078, Одеська область, м.Одеса, вул. Іцхака Рабіна, буд. 28).
30.06.2021р. на офіційну електронну адресу адвоката Хаджи І.Д. надійшла відповідь на вказаний адвокатський запит за №13864/08.2-11, якою роз`яснено порядок надання копій документів з реєстраційної справи юридичної особи та запропоновано з метою отримання запитуваних копій документів звернутися із відповідним запитом передбаченим Порядком надання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 10.06.2016р. №1657/5 до відділу державної реєстрації друкованих засобів масової інформації та громадських формувань в Одеській області Управління держаної реєстрації (м. Одеса, вул. Старицького, 10а).
З огляду на зазначене у відповіді на адвокатський запит адвокат Хаджи І.Д. звернулась особисто із відповідним запитом про надання документів, що містяться в реєстраційній справі відповідної юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи-підприємця до відділу державної реєстрації друкованих засобів масової інформації та громадських формувань в Одеській області Управління держаної реєстрації, та 2.07.2021р. представником відділу адвокату Хаджи І.Д. надано описи Тому 1 та Тому 2 реєстраційної справи ГО «ООО ВСА».
Вивчивши опис реєстраційної справи щодо ГО «ООО ВСА» адвокат Хаджи І.Д. повторно звернулась на адресу відділу державної реєстрації друкованих засобів масової інформації та громадських формувань в Одеській області Управління державної реєстрації із запитом в якому просила надати низку документів, що містяться в описі реєстраційної справи.
Зокрема, в описі реєстраційної справи ГО «ООО ВСА» містилась й постанова Одеського окружного адміністративного суду від 25.02.2009р. у справі за №2а-2193/09/1570.
Після повторного запиту, 9.07.2021р. відділом державної реєстрації друкованих засобів масової інформації та громадських формувань в Одеській області Управління державної реєстрації адвокату Хаджи І.Д. надано запитувані документи, зокрема, позовну заяву у справі №2а-2193/09/1570, ухвалу про відкриття провадження у справі № 2а-2193/09/1570 від 14.01.2009р., наказ Головного управління юстиції в Одеській області №561-о/д від 20.10.2008р., ухвалу про закінчення підготовчого провадження у справі №2а-2193/09/1570 від 29.01.2009р., редакції Статуту ГО «ВСА» від 1995р., 2000р., 2001р., 2008р., 2016р., Поставу Одеського окружного адміністративного суду від 25.02.2009р. у справі №2а-2193/09/1570.
Таким чином, судова колегія зазначає, що про наявність оскаржуваного судового рішення ГО «ВСА» дізналась тільки 2.07.2021р., коли в описі реєстраційної справи ГО «ООО ВСА» було знайдено Постанову у справі №2а-2193/09/1570, а змогла представник ознайомитись із текстом вказаного судового рішення тільки 9.07.2021р., після повторного запиту на отримання копій документів з реєстраційної справи.
При цьому, ГО «ВСА» не була залучено до участі у даній справі, тому й копію судового рішення не отримувала.
Отже, за ч.1 ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Оцінюючи вказані вище обставини в сукупності та з огляду на положення зазначеної норми права, апеляційний суд вважає, що при подачі апеляційної скарги ГО «ВСА» не було пропущено строку на звернення до суду із апеляційною скаргою на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 25.02.2009р. у справі №2а-2193/09/1570.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скаргу ГО «Всеукраїнська спілка автомобілістів» підлягає частковому задоволенню, скасування постанови суду та закриття провадження у справі, у зв`язку із тим, що спір у даній справі не є публічно-правовим, не належить до юрисдикції адміністративних судів та не може вирішуватись за правилами адміністративного судочинства.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,317 КАС України, колегія суддів,-

     
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Громадської організації «Всеукраїнська спілка автомобілістів» - задовольнити частково. 
          Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2009р. –  скасувати.
          Провадження у справі за адміністративним позовом Громадської організації «Одеська обласна організація всеукраїнської спілки автомобілістів» до Головного управління юстиції в Одеській області Міністерства юстиції України про скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії - закрити.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

                    Головуючий:                                                                      Ю.М. Градовський

                                                                             
                       Судді:                                                                                   К.В. Кравченко                                         

                                                                                                             Л.П. Шеметенко