ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року 
м. Київ
справа № 620/3664/20
адміністративне провадження № К/9901/39197/21  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Шишова О.О.,
суддів - Дашутіна І. В., Яковенка М.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу 
за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛПГ ТРЕЙД» до Державної податкової служби України та Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,
за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Чернігівській області на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року (колегія у складі суддів: головуючого судді Горяйнова А.М., суддів Файдюка В.В., Чаку Є.В.),
УСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ
1. Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛПГ Трейд» (далі ТОВ «ЛПГ Трейд», позивач) звернулося до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області (далі ГУ ДПС у Чернігівській області, відповідач 1), Державної податкової служби України (далі ДПС України, відповідач 2) про визнання протиправним та скасування рішення комісії ГУ ДПС у Чернігівській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 1878340/39313557 від 28.08.2020 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної ТОВ «ЛПГ Трейд» № 1 від 15.08.2020; зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 1 від 15.08.2020, оформлену та подану позивачем датою її фактичного подання.
2. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2021 року було задоволено адміністративний позов ТОВ «ЛПГ ТРЕЙД» до Державної податкової служби України та Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії.
3. Зазначене судове рішення ухвалено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, яке отримано відповідачем 28 січня 2020 року про що свідчить наявне в матеріалах справи зворотне повідомлення.
4. 07 травня 2021 року (відповідно до штампу на поштовому конверті) відповідач, не погоджуючись з рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2021 року, подав апеляційну скаргу, у якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. 
5. Проте, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2021 року, яку отримано скаржником 07 червня 2021 року, апеляційну скаргу залишено без руху через її невідповідність вимогам пункту 1 частини п`ятої статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору.
6. На виконання вимог зазначеної ухвали суду апеляційної інстанції Головним управлінням ДПС у Чернігівській області подано клопотання про продовження строку на виправлення недоліків апеляційної скарги на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2021 року.
7. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2021 року у задоволенні клопотання відмовлено, а апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України, оскільки скаржником вказівки судом апеляційної інстанції недоліки апеляційної скарги, які викладені в ухвалі від 31 травня 2021 року, виконані не були.
8. Відповідно до супровідного листа суду апеляційної інстанції копію ухвали про повернення апеляційної скарги було надіслано учасникам справи 27 липня 2021 року.
9. Відповідачем 12 серпня 2021 року (відповідно до штампу на поштовому конверті) повторно подано апеляційну скаргу. Разом з тим, скаржником у апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. 
10. В обґрунтування підстав для поновлення строку апелянт зазначив, що первісна апеляційна скарга була подана в строки, визначені процесуальним законодавством, проте за відсутності коштів на рахунках по сплаті судового збору, до неї не було додано доказів сплати судового збору.
11. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2021 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку із визнанням неповажними причин пропуску строку на апеляційне оскарження, викладених у клопотанні про поновлення такого строку та запропоновано відповідачу в десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали, надати клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та оригінал документу про сплату судового збору у розмірі 3153 грн.
12. У встановлений судом строк відповідачем було подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та визнання поважними причини пропуску строку, разом з платіжним дорученням від 05 жовтня 2021 року № 2053 на суму 3153 грн.
13. Клопотання обґрунтовано тим, що строк на апеляційне оскарження було пропущено через особливості фінансування відповідача як суб`єкта владних повноважень та гарантованим Конституцією України правом на оскарження судового рішення.
14. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження залишено без задоволення, внаслідок чого, відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою відповідача на підставі положень пункту 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.
15. 29 жовтня 2021 року на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Чернігівській області на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року, у якій відповідач (скаржник у справі), із посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
16. Ухвалою Верховного Суду від 01 грудня 2021 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та встановлено десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу.
17. Ухвалою Верховного Суду закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.
ІІ. ОЦІНКА СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
18. Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд виходив з того, що та обставина, що апелянт звернувся з первинною апеляційною скаргою у строк, встановлений статтею 295 КАС України, не є підставою вважати пропуск строку поважним, оскільки невиконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження, адже не є такою, що не залежить від волі особи, яка її подає, і не надає такій особі права у будь-який необмежений після спливу строку апеляційного оскарження час реалізовувати право на оскарження судових рішень. А також судом апеляційної інстанції зазначено, Разом з тим скаржник не надав доказів фактичної відсутності коштів, призначених для плати судового збору протягом вказаного періоду, а також доказів на підтвердження вжиття заходів, спрямованих на виділення додаткових коштів на цю мету.
IІІ. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГ
19. Скаржник у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судом неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення у справі.
20. Доводи касаційної скарги є аналогічними обґрунтуванням його клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, зокрема скаржник зазначає, що звертався з апеляційною скаргою вперше і її було подано з дотриманням строків на апеляційне оскарження. Окрім того, відповідач просить звернути увагу на незначний проміжок часу при повторному зверненні з апеляційною скаргою та на те, що при усуненні недоліків апеляційної скарги було сплачено судовий збір, що підтверджується платіжним дорученням.
21. Письмового відзиву на вказану касаційну скаргу до Верховного Суду не надходило, що не перешкоджає її подальшого розгляду.
ІV. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
22. Верховний Суд, переглянувши оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, відповідно до частини першої статті 341 КАС України, виходить з такого.
23. Згідно з пунктом 6 частини третьої статті 2 КАС України забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства.
24. Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Цим конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" і статті 13 КАС.
25. За змістом частини першої статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
26. Разом із тим, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки (частина друга статті 44 КАС України).
27. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
28. Частиною другою статті 295 КАС передбачено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:
1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;
2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
29. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу (частина третя статті 295 КАС України).
30. При цьому за приписами частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
31. Частиною третьою статті 298 КАС України було визначено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
32. Якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі ( відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України).
33. Отже, у випадку пропуску строку на апеляційне оскарження підставами для прийняття апеляційної скарги є лише наявність поважних причин (підтверджених належними доказами), тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.
34. Дотримання строків оскарження судового рішення є однією із гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.
35. Частиною другою стаття 44 КАС України передбачала обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, щодо сплати судового збору.
36. З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії.
37. Також, слід зазначити те, що при обмеженні, зокрема, апеляційного оскарження судового рішення порушується принцип справедливого та публічного суду, що суперечить Європейській конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, яка ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97. 
38. Так, у справі Delcourt v. Belgium Суд зазначив, що "у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення". У справі Bellet v. Fгапсе Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".
39. Отже, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. 
40. Невиконання судом апеляційної інстанції своїх, законодавчо закріплених, обов`язкових повноважень щодо перегляду рішення суду першої інстанції, нівелює можливість у поновлені порушених прав та обмежує право доступу до суду (доступу до суду апеляційної інстанції), яке передбачено Конституцією України та Європейською Конвенцією про захист прав людини і основних свобод.
41. Як убачається з матеріалів справи, вперше відповідач оскаржив в апеляційному порядку рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2021 року в межах строку визначеного процесуальним законом, у зв`язку з несплатною судового збору, остання була залишена без руху, а згодом повернута особі, яка її подала, оскільки у встановлений судом строк недоліки апеляційної скарги були неусунуті. При цьому, ухвала про повернення апеляційної скарги направлена на адресу скаржника 02 серпня 2021 року (а.с.142 зворотня сторінка), доказів отримання відповідачем цієї ухвали матеріали справи не місять. 
42. Удруге апеляційну скаргу відповідачем подано 12 серпня 2021 року (відповідно до штемпелю на поштовому конверті), тобто у найкоротший строк з моменту направлення копії ухвали про повернення апеляційної скарги, поданої раніше. Заявником апеляційної скарги одночасно було заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивовано тим, що скаржник звертався з апеляційною скаргою вперше із дотриманням строків на апеляційне оскарження. 
43. Зазначене дає підстави вважати, що вдруге апеляційна скарга подана відповідачем у максимально короткий строк з моменту повернення попередньо поданої апеляційної скарги з незалежних від його волі причин та є свідченням того, що відповідач намагався вчинити усі залежні від нього процесуальні дії у розумний строк для реалізації свого права на апеляційне оскарження. 
44. Проте, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2021 року у задоволенні клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження відмовлено. Повторну подану апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку із визнанням неповажними причин пропуску строку на апеляційне оскарження, викладених у клопотанні про поновлення такого строку та запропоновано відповідачу в десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали,  надати клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та оригінал документу про сплату судового збору у розмірі 3153 грн.
45. У встановлений судом строк відповідачем було подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та визнання поважними причини пропуску строку, разом з платіжним дорученням від 05 жовтня 2021 року № 2053 на суму 3153 грн. В обґрунтування поданого клопотання скаржником було зазначено, що строк на апеляційне оскарження було пропущено через особливості фінансування відповідача як суб`єкта владних повноважень та гарантованим Конституцією України правом на оскарження судового рішення.
46. Відтак, Суд звертає увагу на те, що і при первинному зверненні з апеляційною скаргою і вдруге в діях відповідача вбачається сумлінне добросовісне ставлення до наявних у нього прав і обов`язків, установлених законом або судом та вчинено усі можливі та залежні від нього процесуальні дії для вчасного подання апеляційної скарги.
47. Як вже було зазначено вище, одним із конституційних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи (пункт 8 частин друга стаття 129 Конституції України).
48. З огляду на зазначене, Суд приходить до висновку, що суд апеляційної інстанції не надав відповідної оцінки доводам скаржника щодо наявності (чи відсутності) підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України.
49. Одночасно, Верховний Суд зазначає, що оформлення апеляційної скарги відповідно до вимог КАС України (форма та зміст), дотримання строків апеляційного оскарження при первинному зверненні до суду та бажання заявника, що підтверджується сукупністю послідовних та регулярних дій спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору фінансування з Державного бюджету України, реалізувати своє права на апеляційне оскарження судового рішення у цій справі після постановлення Шостим апеляційним адміністративним судом ухвали від 22 квітня 2020 року у найкоротші строки, є підставою для поновлення пропущеного строку та відкриття апеляційного провадження.
50. За наведеного правового регулювання та обставин справи Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції допустив порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
51. Відповідно до частини першої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
52. Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області задовольнити.
2. Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року у справі №  620/3664/20 скасувати, а справу направити для продовження розгляду до Шостого апеляційного адміністративного суду.
3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                           О. О. Шишов
Судді                                                                                                              І. В. Дашутін
                                                                                                              М. М. Яковенко