Справа № 438/93/14-ц                                Головуючий у 1 інстанції: Кучаковський Ю.С. 
Провадження № 22-ц/811/3226/21                        Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В. 
Категорія: 40

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
       15 лютого 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Ніткевича А.В., 
суддів: Бойко С.М., Копняк С.М., 
секретаря Жукровської Х.І.
з участю представника відповідача ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Львівського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 серпня 2021 року в складі судді Кучаковського Ю.С. в справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд судового рішення Бориславського міського суду Львівської області від 17 листопада 2014 року у цивільній справі №438/93/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк", третя особа: реєстраційна служба Бориславського міського управління юстиції про визнання права власності на нерухоме майно, визнання недійсним договору іпотеки та припинення обтяжень нерухомого майна, та зустрічним позовом ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , треті особи: орган опіки та піклування Бориславської міської ради, приватний нотаріус Дрогобицького міського нотаріального округу Львівської області Монастирська Мирослава Мирославівна, публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк" про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, за нововиявленими обставинами,-
встановив:
У травні 2021 року представник ОСОБА_2 – ОСОБА_5 подала заяву до суду про перегляд рішення Бориславського міського суду Львівської області від 17.11.2014 за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ПАТ АБ “Укргазбанк”, третя особа реєстраційна служба Бориславського міського управління юстиції, про визнання права власності на нерухоме майно, визнання недійсним договору іпотеки та припинення обтяжень нерухомого майна, зустрічним позовом ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , треті особи орган опіки і піклування Бориславської міської ради, приватний нотаріус Дрогобицького міського нотаріального округу Львівської області Монастирська М.М., ПАТ АБ „Укргазбанк”, про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним.
Заява обґрунтована тим, що 24.01.2014 за вх. № 359/14 до Бориславського міського суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно (квартиру АДРЕСА_1 ), що підтверджується штампом суду. 
При ознайомленні з матеріалами справи виявилось, що зазначена цивільна справа була розглянута неповноважним складом суду, що підтверджується відсутністю звіту про автоматизований розподіл справи голові Бориславського міського суду Львівської області Пещуку Р.Й. розгляд справи № 438/93/14-ц. 
В ході розгляду справи звернулась із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу квартири від 15.12.2010 недійсним. 
Зазначає, що за результатами розгляду даної справи неповноважним складом суду, 17.11.2014 ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно задоволено.
Визнано за ОСОБА_3 право власності на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2 . 
У зустрічному позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним неповноважним складом суду рішення не було прийнято. 
В свою чергу, в ході розгляду обвинувального акта у кримінальному провадженні № 42016141190000099 від 25.10.2016 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 4 ст. 358 КК України, Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області встановлено, що 15.12.2010 ОСОБА_2 з метою укладення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 між нею та ОСОБА_3 , у нотаріальній конторі приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Монастирської М.М., представила завідомо підроблений документ, а саме: довідку про склад сім`ї № 2660 від 15.12.2010, в якій вказано неправдиві відомості про те, що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано та проживає двоє осіб, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , що не відповідає дійсності, оскільки фактично станом на 15.12.2010, так і на той момент за вказаною адресою, крім вище перелічених осіб, зареєстрована та проживала її неповнолітня донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Внаслідок використання ОСОБА_2 завідомо підробленого документа, між нею та ОСОБА_3 всупереч ст. 17 Закону України „Про охорону дитинства” без відповідної згоди органу опіки і піклування, 15.12.2010 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 . 
Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30.03.2017 ОСОБА_2 звільнена від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження № 42016141190000099 від 25.10.2016 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК – закрито.
Покликаючись на те, що з матеріалами справи ознайомилася 10.02.2021, враховуючи положення статті 423 ЦПК України, просила скасувати рішення Бориславського міського суду Львівської області від 27 листопада 2014 року та ухвалити нове рішення, яким зустрічний позов задовольнити.
Оскаржуваною ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 серпня 2021 року заяву ОСОБА_2 про перегляд судового рішення від 17.11.2014 Бориславського міського суду Львівської області у цивільній справі № 438/93/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , публічного акціонерного товариства Акціонерний банк „Укргазбанк”, третя особа: реєстраційна служба Бориславського міського управління юстиції, про визнання права власності на нерухоме майно, визнання недійсним договору іпотеки та припинення обтяжень нерухомого майна та зустрічним позовом ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , треті особи: орган опіки і піклування Бориславської міської ради, приватний нотаріус Дрогобицького міського нотаріального округу Львівської області Монастирська Мирослава Мирославівна, публічного акціонерного товариства Акціонерний банк „Укргазбанк”, про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, за нововиявленими обставинами – залишено без розгляду.
Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_2 , з такою не погоджується, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.
В апеляційній скарзі зазначає, що в ході розгляду заяви про перегляд рішення Бориславського міського суду Львівської області від 17.11.2014 було встановлено факт відсутності в матеріалах даної справи № 438/93/14 звіту про автоматизований розподіл справи для розгляду голові Бориславського міського суду Львівської області, що свідчить про розгляд справи неповноважним складом суду.
Також зазначає, що цей склад суду не прийняв рішення у даній справі по вимогах зустрічного позову.
Покликаючись на норми ЦПК України щодо порядку та підстав перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, вважає, що ухвала не відповідає вимогам ст. 429 ЦПК України, якою не передбачено можливості залишення без розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
Просить скасувати ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 серпня 2021 року та направити справу в суд першої інстанції для продовження розгляду. 
В судовому засіданні представник відповідача ПАТ Акціонерний банк "Укргазбанк" Улицька І.О. апеляційну скаргу заперечила, просить оскаржувану ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Інші учасники справи апелянт ОСОБА_2 , позивач  ОСОБА_3 , представники третіх осіб реєстраційна служба Бориславського міського управління юстиції, орган опіки та піклування Бориславської міської ради, приватний нотаріус Дрогобицького міського нотаріального округу Львівської області Монастирська М.М., будучи повідомленими належним чином про час та місце розгляду справи в судове засідання не прибули, не повідомили суд про причину неявки.
На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_1  на заперечення доводів скарги,  перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення виходячи із такого.
Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).
Відповідно до приписів частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна людина має можливість безперешкодного звернення до суду за захистом своїх прав. Це право гарантується частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якій зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Постановляючи оскаржувану ухвалу місцевий суд виходив з того, що заявник ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про перегляд рішення Бориславського міського суду Львівської області від 17.11.2014, яке набрало законної сили 20.03.2015 та є чинним,за нововиявленими обставинами з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК (істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи), після спливу практично шести років з часу набрання рішенням законної сили, тобто заяву подано після спливу строків, визначених в частині другій ст. 424 ЦПК України (не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили). 
Також суд зазначив, що ухвала Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30.03.2017 (справа № 442/1561/17, провадження № 1-кп/442/194/2017) набрала законної сили 07.04.2017, при цьому ознайомившись через свого представника ОСОБА_7 06.06.2017 з матеріалами даної цивільної справи № 438/93/14-ц, а 10.02.2021 через представника ОСОБА_5 , із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами ОСОБА_2 звернулася лише в березні 2021 року.
Таким чином, оскільки строк звернення до суду із заявою пропущений і такий згідно із ч. 3 ст. 424 ЦПК, не може бути поновлений, суд залишив без розгляду заяву на підставі ст. 126 ЦПК України.
Окремо суд зазначив, що доводи заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами з підстав, визначених п. 2 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, не заслуговують на увагу, оскільки обставини на які покликається заявниця, як такі, що були встановлені в ухвалі Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30.03.2017 про звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, були відомі останній на час розгляду справи, тому не є істотними та на висновки суду не впливають.
Перевіряючи законність оскаржуваної ухвали колегія суддів враховує таке. 
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами передбачені ст. 423 ЦПК України.
Як роз`яснено у п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30.03.2012 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
В свою чергу, зважаючи на те, що у межах даного апеляційного провадження колегія суддів вирішує виключно процесуальне питання, а саме законність ухвали суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженні у справі, обставини щодо підставності заяви  ОСОБА_2  про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі № 2438/93/14, чи наявності таких в принципі, колегія суддів не перевіряє.
Так, перегляд судових рішень, що набрали законної сили за нововиявленими обставинами, є самостійною стадією цивільного процесу, в якому судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього - юридичних фактів, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, хоча їх подання до суду могло потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення.        
З матеріалів справи встановлено, що рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 17 листопада 2014 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк», третя особа реєстраційна служба Бориславського міського управління юстиції, про визнання права власності на нерухоме майно, визнання недійсним договору іпотеки та припинення обтяжень нерухомого майна задоволено.
Визнано за ОСОБА_3 право власності на нерухоме майно, а саме - квартиру АДРЕСА_2 .
Визнано недійсним договір іпотеки, посвідчений 21.02.2012 року приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу Паньків Г.О., реєстраційний номер 203, укладений між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 .
Припиниено обтяження нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , та вилучено запис про обтяження іпотекою в Державному реєстрі іпотек за реєстраційним номером 12193448.
Припинено обтяження нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 та вилучено запис про обтяження забороною з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером 12193075.
Вирішено питання судових витрат.
В зустрічному позові ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , треті особи орган опіки і піклування Бориславської міської ради, приватний нотаріус Дрогобицького міського нотаріального округу Львівської області Паньків Г.О., Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним – відмовлено.
Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 20 березня 2015 року вказане рішення Бориславського міського суду Львівської області від 17 листопада 2014 року залишено без змін. 
Іншими словами, рішення Бориславського міського суду Львівської області від 17 листопада 2014 року набрало законної сили 20 березня 2015 року (т. 1 а.с. 256-258).
Зазначені обставини спростовують усі доводи ОСОБА_2 з приводу того, що суд першої інстанції ухвалюючи рішення від 17 квітня 2014 року, яке власне остання просить переглянути за нововиявленими обставинами, не вирішив вимоги зустрічного позову (тобто не вирішив такого в принципі) (т. 1 а.с. 167).
При цьому, як вбачається з матеріалів справи зустрічний позов був поданий, у тому числі в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , тобто такий, як процесуальний документ був поданий первинно з відповідними та єдиними підставами, в інтересах особистих, а також дитини, відтак розгляд чи не розгляд, на думку учасника справи, відповідних вимог міг бути підставою перевірки законності відповідного рішення в апеляційному чи касаційному порядках (т. 1 а.с. 57).
Що стосується перевірки законності оскаржуваної ухвали в частині строків звернення із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, колегія суддів враховує таке.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 квітня 2021 року у справі № 522/6750/17-ц (провадження № 61-1700св21) вказано, що процесуальним законом встановлені часові обмеження на вчинення тих чи інших процесуальних дій у разі подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення. Вирішення питання про відкриття провадження про перегляд рішення за нововиявленими обставинами за заявою, яка подана з пропуском встановленого законом процесуального строку, можливе лише після вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку».
У травні 2017 року ОСОБА_2 вперше звернулася до суду із заявою про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Бориславського міського суду Львівської області від 17 листопада 2014 року (т. 2 а.с. 13, конверт).
Як на нововиявлену обставину посилалася на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30 березня 2017 року про звільнення обвинуваченої ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України. 
Зокрема, зазначала, що в ухвалі ОСОБА_2 свою вину визнала повністю та просила звільнити її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Інкриміноване правопорушення полягало у використанні завідомо підробленого документа, а саме - довідки про склад сім`ї № 2660 від 15.12.2010, в якій вказано неправдиві відомості стосовно кількості зареєстрованих у квартирі АДРЕСА_1 осіб. Внаслідок використання ОСОБА_2 завідомо підробленого документа, між нею та ОСОБА_3 всупереч статті 17 Закону України «Про охорону дитинства», без відповідної згоди органу опіки і піклування, 15 грудня 2010 року було укладено договір купівлі-продажу квартири.
Ухвалою Бориславського міського суду Львівської області від 27 червня 2017 року заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.
Постановою Апеляційного суду Львівської області від 19 грудня 2017 року апеляційну скаргу  ОСОБА_2 залишено без задоволення, а ухвалу Бориславського міського суду Львівської області від 27 червня 2017 року залишено без змін.
Рішення Бориславського міського суду Львівської області від 17 листопада 2014 року, ухвала Бориславського міського суду Львівської області від 27 червня 2017 року та постанова Апеляційного суду Львівської області від 19 грудня 2017 року оскаржувалися ОСОБА_2 в касаційному порядку, однак ухвалою Верховного Суду від 30 липня 2018 року (справа №438/93/14-ц, провадження № 61-12167ск18) її касаційна скарга визнана неподаною та повернута.
Таким чином, звернувшись до суду у березні 2021 року із повторною заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, як на підставу перегляду рішення Бориславського міського суду Львівської області від 17 листопада 2014 рокуза нововиявленими обставинами ОСОБА_2 покликається, зокрема на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30.03.2017, якою встановлено факт підробки документів, які послугували підставою для укладення договору купівлі-продажу.
Іншими словам, слідуючи принципу диспозитивності та самостійно визначаючи підставу подання своєї заяви про перегляд судового рішення за нововияленими обставинами, ОСОБА_2 вкотре покликається на обставини, які вже були перевірені судами різних інстанцій та яким надана правова оцінка в контексті наявності у таких істотного значення для розгляду справи, існування на час розгляду справи та можливості бути відомими заявнику, та відповідні положення ст. 423 ЦПК України.
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано: з підстави, визначеної пунктом 2 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли вирок (ухвала) у кримінальному провадженні набрав законної сили.
Щодо строків звернення із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, ОСОБА_2 зазначає, що її представник ОСОБА_5 ознайомилася з матеріалами справи 10.02.2021, тому вважає, що строк, в контексті необхідності подання заяви протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення, необхідно відраховувати з цієї дати.
Разом з цим, як було встановлено судом першої інстанції та вбачається із матеріалів справи, інший представник ОСОБА_2 – ОСОБА_7 05.05.2017 звернувся до суду із заявою про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Бориславського міського суду Львівської області від 17 листопада 2014 року, власне як на нововиявлену обставину покликався на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30 березня 2017 року про звільнення обвинуваченої ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, що спростовує відповідні доводи заявника про те, що тридцятиденний строк подання заяви необхідно відраховувати з дати ознайомлення з матеріалами справи представника ОСОБА_5 10.02.2021.
Крім цього, звертаючись із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, окрім іншого, ОСОБА_2 зазначає, що дана цивільна справа розглянута неповноважним складом суду, а також що за її зустрічним позовом до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, рішення не було прийнято, відтак зазначені обставини вважає підставами для перегляду рішення за нововиявленими обставинами. 
В цій частині заявник самостійно визначила підставу подання своєї заяви про перегляд судового рішення за нововияленими обставинами, зазначивши у заяві про відповідне та покликаючись на п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України.
В свою чергу, згідно із п. 1 ч. 1 ст. 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано: з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 424 ЦПК України з урахуванням приписів частини першої цієї статті, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.
Строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені (ч. 3 ст. 424 ЦПК України).
Таким чином, беручи до уваги те, що рішення Бориславського міського суду Львівської області від 17 листопада 2014 року набрало законної сили після перегляду ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 20 березня 2015 року, ОСОБА_2 мала право подати заяву про перегляд рішення суду першої інстанції за нововиявленими обставинами в строк до 20 березня 2018 року, однак, як зазначено вище, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подана лише 16 березня 2021 року.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що оскільки заява про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами подана після закінчення процесуальних строків, передбачених п. 2 ч. 1 та ч. 2 ст. 424 ЦПК України, тому рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01 вересня 2011 року у даній справі не може бути переглянуте за нововиявленими обставинами. 
В свою чергу, питання процесуальних строків врегульовано Главою 6 Розділу І ЦПК України.
Так, стаття 126 ЦПК України визначає, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. 
Оскільки заявник звернувся до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з пропуском строку на подання такої заяви, який в силу вимог ч.3 ст. 424 ЦПК України не може бути поновлений, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про необхідність залишення без розгляду такої заяви.
Враховуючи те, що визначений п. 1 ч. 2 ст. 424 ЦПК України трирічний строк є присічним і поновленню не підлягає в будь-якому випадку, тому будь які доводи апеляційної скарги, які стосуються поважності пропуску такого, не беруться до уваги, оскільки правового значення для вирішення відповідного питання, не мають.
Наведене дає підстави для висновку про те, що оскаржувана ухвала постановлена з додержанням вимог процесуального законодавства, тому підстави для її скасування в межах доводів апеляційної скарги відсутні.
Окремо колегія суддів зазначає, що одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який вимагає, щоб коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини новий розгляд справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, можливий у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження лише у разі необхідності виправлення суттєвих помилок правосуддя, коли така процедура застосовується у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Принцип юридичної визначеності передбачає повагу до остаточного судового рішення та полягає у тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення іншого рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Желтяков проти України", заява N 4994/04, від 09 червня 2011 року, § § 42-43).
Поряд з цим, таких обставин у справі колегією суддів не встановлено, при цьому з моменту ухвалення остаточного рішення пройшло понад шість років.
Керуючись ст.ст. 258, 259, 367, 368, 372, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383 ЦПК України, суд, -
постановив:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 – залишити без задоволення.
Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 серпня 2021 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складений 16 лютого 2022 року.
Головуючий: А.В. Ніткевич 

Судді:        С.М. Бойко

       С.М. Копняк