ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

25 березня 2022 року	 	Справа № 923/1335/21	
м.Одеса, пр-т Шевченка, 29
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: А.І.Ярош,
суддів Г.І.Діброви,  Н.М.Принцевської

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу   Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»
на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 11 жовтня 2021 року про повернення позовної заяви 
у справі № 923/1335/21
за позовом    Акціонерного товариства   Комерційний банк «Приватбанк» 
до:
- Фермерського    господарства    «ТЕНЯКОВ П.П.»;
- ОСОБА_1 
про    стягнення заборгованості   по кредитному договору в сумі   59869,24 грн.

суддя суду першої інстанції:  Т.Г. Пентеліна
час і місце постановлення ухвали: 11.10.2021р., м.Одеса, Господарський суд Херсонської області 

В С Т А Н О В И В:

08.10.2021р. Акціонерне товариство  Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Фермерського   господарства   «ТЕНЯКОВ П.П.», ОСОБА_1 ,   в якому просило суд стягнути з відповідачів солідарно на свою користь  заборгованість за договором №б/н від 04.10.2018р. в розмірі 59869,24грн. (54916,08грн. - заборгованість за кредитом, 3689,54грн. - заборгованість за відсотками з користування кредитом, 1263,62грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом).
       В обґрунтування позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» посилається на неналежне виконання  відповідачами умов договору  №б/н від 04.10.2018р.
        Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 11.10.2021 року  у справі №923/1335/21 (суддя Т.Г.Пентеліна)   позовну заяву  Акціонерного товариства  Комерційний банк «Приватбанк» (вхідний номер 3155/21 від 08.10.2021р.) та додані до неї документи повернуто заявнику.
При постановленні  ухвали суд першої інстанції встановив, що    до матеріалів позовної заяви додано копію довіреності № 3081-К-Н-Н-  від 18.08.2021 на ім`я  Савіхіної А.М., підписану  головою правління П. Крумханзлом.  Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивача , у графі "Керівник юридичної особи, а також про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо" відомості щодо П. Крумханзла, Савіхіну А.М.  відсутні. Зазначено, що  БЬОШ ГЕРХАРД, Голова Правління, 10.06.2021 ( ) - керівник  ЯРМОЛЕНКО ВАЛЕНТИНА ВАСИЛІВНА. Отже, до матеріалів позовної заяви не надано доказів відповідно до закону, статуту, положення або витягу юридичної особи з Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України, трудового контракту, наказу на підтвердження повноважень Савіхіної А.М. діяти від імені позивача у порядку самопредставництва або через представника (адвоката). Статус особи як адвоката може підтверджувати свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю або посвідчення адвоката України.     Оскільки дану позовну заяву підписано особою, яка не підтвердила свої повноваження щодо представництва позивача в суді, зокрема щодо подачі та підписання позовної заяви, то вона підлягає поверненню в силу вимог зазначеної норми закону, як така, що підписана особою, яка не має права її підписувати.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду,  Акціонерне товариство  Комерційний банк «Приватбанк»  звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить  скасувати ухвалу Господарського суду Херсонської області від 11.10.2021 року  та направити справу   для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник зазначив, що  судом першої інстанції зроблено неправильні висновки щодо відсутності повноважень у представника Банку на подання позову та ведення справи, а також незаконно застосовано положення пункту п.1 ч. 5. ст. 174 ГПК України та інших процесуальних норм по даній справі - Згідно із ч.2. ст.8,  п 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України при розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу;  малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ціна позову по даній справі становить   59869,24 грн., отже дана справа є малозначною. Позовна заява по малозначній справі подана представником на підставі ч. 2 ст. 58 ГПК України, вона підписана представником позивача Савіхіна А.М., яка має процесуальну дієздатність, на підставі довіреності №3081-К-Н-Н від 18.08.2020 року, яка є дійсною та відповідає вимогам ст. 246 ЦК України, та якою передбачено право останнього підписувати та подавати позовні заяви до судів. Посадове становище підписанта зазначено у довіреності. Довіреність є чинною до 29.07.2022 року. Отже, до суду надана довіреність повноважного представника з відповідними повноваженнями та підстави для повернення позовної   заяви на підставі п.1 ч. 5. ст. 174 є надуманими та не відповідають вимогам закону.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від  29.10.2021р. витребувано у Господарського суду Херсонської області копії матеріалів справи необхідних для розгляду скарги по справі №923/1335/21 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду; відкладено вирішення питання щодо апеляційної скарги Акціонерного   товариства   комерційний банк «Приватбанк».
05.11.2021р. матеріали справи (копія позовної заяви, копія  клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями  від 08.10.2021р., оригінал оскаржуваної ухвали) надійшли до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду  від 29.11.2021р. відкрито апеляційне провадження по справі №923/1335/21 за апеляційною скаргою Акціонерного      товариства      комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу господарського суду Херсонської області від 11.10.2021р.; постановлено розглянути апеляційну скаргу   в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Ухвалою суду апеляційної інстанції від  23.12.2021р. зобов`язано Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» надати до Південно-західного апеляційного господарського суду оригінал позовної заяви з додатками по справі №923/1335/21 в строк до 12 січня 2022 року; постановлено          розглянути апеляційну скаргу АТ КБ «Приватбанк» на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 11.10.2021р. у справі №923/1335/21 у розумний строк.         Копія ухвали суду від 23.12.2021р. була надіслана на електрону адресу позивача, зазначену ним в апеляційній скарзі - help@pb.ua 24.12.2021р. та отримана АТ КБ «Приватбанк» 24.12.2021р., що підтверджується відповідним електронним листом-відповіддю, який наявний у матеріалах справи.
Станом на 12.01.2022р. АТ КБ «Приватбанк» не виконало вимоги ухвали суду від 23.12.2021р. та 17.03.2022р. копія ухвали суду апеляційної інстанції від 23.12.2021р. була повторно надіслана на електронну адресу АТ КБ «Приватбанк»17.03.2022р., отримана останнім 17.03.2021р. та зареєстрована за вх.№3534/ВБ.
Відповідно до приписів ст.ст. 267, 268 ГПК України, судовою колегією встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами надсилання копій іншим учасникам справи протягом 10 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Роз`яснено учасникам справи про їх право не пізніше 7 днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі подати до суду будь-які заяви чи клопотання стосовно процесуальних питань (призначення експертизи, витребування доказів, судових доручень щодо збирання доказів, залучення у справі спеціаліста, перекладача, вжиття заходів забезпечення позову, відводів, затвердження мирових угод тощо), оформлених відповідно до статті 170 Господарського процесуального кодексу України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи.
Відзив на апеляційну скаргу, будь-які заяви чи клопотання до суду апеляційної інстанції не надходили.
Відповідно до вимог ч.1, ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 4 ст. 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно із ч.1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування ухвали суду, виходячи з наступного.
              Відповідно до ч.2 ст. 162 ГПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.
              Згідно із ч.3 ст.56 ГПК України визначено, що юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
              Відповідно до ч.ч.1,2 ст.58 ГПК України   представником у суді може бути адвокат або законний представник. При розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу.
               Згідно із ст.16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
               Вищенаведені положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи як в порядку самопредставництва, так і в порядку представництва (адвоката). При цьому, в порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких визначені законодавством чи установчими документами. Для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи без додаткового уповноваження (довіреності). Відповідно особи, які представляють юридичну особу за довіреністю і виконують процесуальні дії на підставі наданих їм довіреністю повноважень, виступають від імені цієї особи як довірителя, а не в порядку самопредставництва.
                Такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду України від 13.03.2018р. у справі №910/23346/16 та постанові Верховного Суду від 17.06.2020р. у справі № 922/2246/19.
              Згідно із ст.244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.
              Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами (ч.3 ст.60 ГПК України).
Проте, виключно довіреність, за відсутності інших передбачених ч.3 ст.56 ГПК  України доказів (статуту, положення, трудового договору, контракту тощо), не є доказом, що відповідна особа уповноважена діяти від імені юридичної особи в порядку самопредставництва. Також виключно довіреність, за відсутності в Єдиному реєстрі адвокатів України відомостей про те, що відповідна особа має статус адвоката і такого документа не було нею надано суду, не може належним чином підтверджувати її повноваження на здійснення представництва.
              Така  правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 21.01.2020р. по справі № 924/440/19.
              Для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи без додаткового уповноваження.
              З копії позовної заяви вбачається, що позовна заява АТ КБ «Приватбанк» підписана представником АТ КБ «Приватбанк» Савіхіною А.М. за довіреністю.
Суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі зазначив, що позивачем не подано суду доказів на підтвердження того, що   Савіхіна А.М. (на яку видано довіреність) є посадовою особою вказаного товариства і уповноважена діяти від товариства через інститут самопредставництва та має право на підписання позовної заяви, або через інститут представництва (які б дозволяли встановити обсяг його повноважень, як посадової особи, зокрема статуту, положення, трудового договору (контракту). Крім того, суду не подано свідоцтва про право на здійснення адвокатської діяльності, тобто не підтверджено, що відповідна особа має статус адвоката, що б надавало їй повноваження на представництво юридичної особи в суді, в тому числі і на підписання позовних заяв.
                З метою забезпечення державних органів достовірною інформацією створено Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр, Реєстр).
              Згідно із ч.3 ст.9 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» обов`язковому відображенню (реєстрації) в Єдиному державному реєстрі, серед інших перелічених у цій статті відомостей, належать: відомості щодо керівників державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб та осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта.
              Статус документів та відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру, закріплений у ст.10 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», яка зокрема, визначає, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою; якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.
              Отже, відсутність відповідного запису у реєстрі є належним і достатнім (достовірним) підтвердженням відсутності таких відомостей (інформації) для будь-якого державного органу, яким є і суд.
              Такі висновки щодо застосування наведених норм права викладені у постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 23.11.2020р. №908/592/19.
               Суд першої інстанції зазначив, що до матеріалів позовної заяви додано копію довіреності № 3081-К-Н-Н-  від 18.08.2021р. на ім`я  Савіхіної А.М., підписану  головою правління П. Крумханзлом та згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивача, у графі "Керівник юридичної особи, а також про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо відомості щодо П. Крумханзла, Савіхіну А.М.  відсутні. Зазначено, що  БЬОШ ГЕРХАРД, Голова Правління, 10.06.2021 ( ) - керівник  ЯРМОЛЕНКО ВАЛЕНТИНА ВАСИЛІВНА.
Згідно із  п.1 ч.5. ст.174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.
             Суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі зазначив, що  до матеріалів позовної заяви не надано доказів відповідно до закону, статуту, положення або витягу юридичної особи з Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України, трудового контракту, наказу на підтвердження повноважень Савіхіної А.М. діяти від імені позивача у порядку самопредставництва або через представника (адвоката). Статус особи як адвоката може підтверджувати свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю або посвідчення адвоката України та оскільки дану позовну заяву підписано особою, яка не підтвердила свої повноваження щодо представництва позивача в суді, зокрема щодо подачі та підписання позовної заяви, то вона підлягає поверненню в силу вимог зазначеної норми закону, як така, що підписана особою, яка не має права її підписувати.
          Відповідно до ч.1, п.6 ч.2 ст.258 ГПК України апеляційна скарга подається у письмовій формі. В апеляційній скарзі мають бути зазначені:нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.
          В даному випадку під час перегляду оскаржуваної ухвали дослідженню судом апеляційної інстанції підлягає зміст довіреності на ім`я Савіхіної А.М. на предмет обсягу наданих цією довіреністю повноважень щодо вчинення дій від імені АТ КБ «Приватбанк».
          Згідно із ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. 
Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно із ч.1 ст.76, ч.1 ст.78 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду з апеляційною скаргою на ухвалу від 11.10.2021р. про повернення позовної , скаржник не надав в додатках оригінали позовної заяви з додатками, які були повернуту судом. При цьому, до апеляційної скарги не додано копію довіреності АТ КБ «Приватбанк» на ім`я Савіхіної А.М., на підставі якої остання підписала позовну заяву у даній справі.
Як вбачається із копії позовної заяви, яка міститься у матеріалах справи, додатками  до заяви, зокрема, зазначено -  «копія довіреності  представника позивача (оригінал наявний у позивача)». 
Відповідно до ст.326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Судом апеляційної інстанції ухвалою від 23.12.2021р. зобов`язано скаржника надати до Південно-західного апеляційного господарського суду оригінал позовної заяви з додатками по справі №923/1335/21 в строк до 12 січня 2022 року.
Проте незважаючи на неодноразове отримання копій ухвали суду від 23.12.2021р. - 24.12.2021р. та 17.03.2022р., скаржник не надав суду апеляційної інстанції оригінал позовної заяви з додатками, а саме довіреності.
За таких обставин, колегія суддів констатує, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи. 
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів констатує, що враховуючи неподання скаржником копії довіреності АТ КБ «Приватбанк» на ім`я Савіхіної А.М., яка підписала позовну заяву у даній справи, доводи апеляційної скарги  не спроможні спростувати обґрунтованість висновку   про  відсутність підстав для прийняття позову АТ КБ «Приватбанк», підписаного Савіхіною А.М.,  а отже підстави для зміни або скасування оскаржуваної ухвали колегія суддів вважає відсутніми.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів  залишає ухвалу Господарського суду Херсонської області від 11.10.2021р. у справі №923/1335/21  без змін, а апеляційну скаргу    - без задоволення.
             Колегія суддів звертає увагу скаржника на те, що відповідно до ч.8 ст.174  ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків. 

Керуючись ст. ст. 180, 269,   271, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства   Комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Херсонської області від 11 жовтня 2021 року про повернення   позовної заяви  у справі №923/1335/21 залишити без змін.

Постанова в порядку статті 284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду є остаточною і не підлягає оскарженню, крім випадків, передбачених у п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                          А.І. Ярош

Суддя                                                                                       Г.І. Діброва

Суддя                                                                                       Н.М. Принцевська