ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/7713/20                Головуючий суддя І інстанції Єрмоленко В. Б.
Провадження № 22-ц/818/391/22        Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: надання послуг
П О С Т А Н О В А
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2022 року                                                                                м. Харків.
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого        Яцини В.Б.
суддів колегії       Бурлака І.В., Котелевець А.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 лютого 2021року, по цивільній справі № 639/7713/20 за позовом Виробничого кооперативу «Житлово-експлуатаційний Кооператив «Жилсервіс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, 

В С Т А Н О В И В :
У листопаді 2020 року Виробничий кооператив «Житлово-експлуатаційний кооператив «Жилсервіс» (далі ВК «ЖЕК «Жилсервіс») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території в сумі 2168,25 грн. за період з 01.08.2019 до 31.10.2020, інфляційних витрат 45,81 грн. і 3% річних в сумі 271,31 грн.
Позовом мотивовано тим, що відповідачі є власниками кв. АДРЕСА_1 , яка знаходиться у багатоквартирному житловому будинку ОСББ «Баварський». За договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 01.08.2019, укладеним між ОСББ «Баварський» і ВК «ЖЕК «Жилсервіс», останній до 31.07.2020 був управителем житлового будинку.
На виконання умов договору споживачі житлово-комунальних послуг були зобов`язані своєчасно сплачувати спожиті послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території. Відповідачі перераховували внески несвоєчасне та не в повному обсязі, тому у них виникла заборгованість у встановленому розмірі. 
Позивач вказує, що відповідачі або інші співвласники будинку із заявами-претензіями щодо невиконання умов договору, проведення перерахунку, неналежне надання послуг не звертались. Крім стягнення заборгованості, позивач на підставі ст. 625 ЦК України просив стягнути з відповідачів нарахований індекс інфляції та 3 % річних, як відповідальність за порушення грошових зобов`язань.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 лютого 2021 року позов ВК «ЄЕК «Жилсервіс» задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ВК «ЖЕК «Жилсервіс» заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території за період з 01.08.2019 року по 31.07.2020 року в сумі 2168 грн 25 коп., інфляційні витрати у розмірі 45 грн 81 коп., 3% річних в сумі 271 грн 31 коп., а всього 2485 грн 37 коп.
Стягнуто у рівних долях з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ВК «ЖЕК «Жилсервіс» судові витрати в сумі 1051 грн з кожного.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.
Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач повинен самостійно здійснити перерахунок вартості наданих послуг, судом відмовлено в залученні ОСББ до участі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, відмовлено у витребування інформації про облік доходів і витрат, що було необхідним для об`єктивного висновку про факт реальності наданих послуг та прямо суперечило пунктам 8 та пунктам 18 договору. 
Відзиву на апеляційне скаргу не надано.
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Колегія суддів, перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та розглянутого судом позову, вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Оскаржуване рішення відповідає вказаним вимогам.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі належним чином зобов`язання щодо оплати наданих позивачем комунальних послуг не виконали.
Судова колегія з таким висновком суду першої інстанції погоджується, виходячи з наступного.
Судом встановлені наступні обставини. Квартира АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності, зареєстрованої 19.07.2017, належить ОСОБА_2 і ОСОБА_1 по Ѕ частки кожній ( а.с.13-14).
Державна реєстрація Об`єднання співвласників багатоквартирного житлового будинку 34-А - ОСББ «Баварський» проведена 03.06.2019.Керівником юридичної особи є ОСОБА_4 .
Між ОСББ «Баварський» в особі Голови Герасимова В.О. та Виробничим кооперативом «Житлово-експлуатаційний кооператив «Жилсервіс» 01.08.2019 укладено Договір про надання останнім послуги з утримання багатоквартирним будинком за адресою АДРЕСА_2 ( а.с. 5-7).
За умовами договору послуга з управління включає утримання спільного майна, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем, утримання ліфтів тощо, купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку, поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.
Кожен із співвласників зобов`язаний оплачувати управителеві надані послуги з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені цим договором. Плата за послуги з управління нараховується щомісяця управителем та вноситься кожним співвласником не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим ( п.п. 6, 11 договору).
Договором встановлена ціна послуги з управління та складає 6,300 грн на місяць за 1 кв.м. загальної площі житлового або нежитлового приміщення та включає витрати на утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна будинку у розмірі 4,728 грн. відповідно до кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території, що містяться у додатку 5 до цього договору, винагороду управителю 1,572 грн на місяць, разом - 6,300 грн за 1 кв.м.
Договір набрав чинності з 01.08.2019 та укладено строком на один рік. Кошторис витрат на послуги затверджено головою кооперативу та погоджено з головою правління ОСББ «Баварський».
Додатковою угодою від 01.08.2020 між ОСББ «Баварський» та Виробничим кооперативом «Житлово-експлуатаційний кооператив «Жилсервіс» розірвано договір про надання послуги з утримання багатоквартирним будинком (а.с. 8). 
Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами укладених договорів, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 1 ст. 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, з яким також погодилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до статті 77ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Згідно вимог статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Стаття 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.
Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.
На підтвердження своїх позовних вимог позивач надав інформацію з особового рахунку № НОМЕР_1 , з якої вбачається, що за період з 01 серпня 2019 по 31 липня 2020 за відповідачами обліковується заборгованість у розмірі 2168,25 грн. (а.с.11-12).
На підтвердження виконання робіт (надання послуг) управителем передано співвласнику інформацію про виконання робіт з технічного обслуговування і ремонту конструктивних елементів багатоквартирного будинку та інженерних систем, дані бухгалтерського обліку доходів і витрат на утримання багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 , копію звіту за період з 01.08.2019 по 31.07.2020 року про надані послуги та нарахування та сплату отриманих послуг.(а.с.102-104).
ОСОБА_1 всупереч процесуальних обов`язків, передбачених ст.ст. 12, 81 ЦПК України, не було спростовано встановлених судом обставин на підставі належних і допустимих доказів у розумінні ст.ст. 77-80 ЦПК України, а також не доведені заперечення проти позову з посиланням на те, що послуги їй не надавались, або надавались у меншому обсязі, аніж заявлено позивачем.
Отже, відповідачами не надано до суду, у тому числі під час апеляційного провадження, належних і допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, а доводи скарги також належним чином не підтверджені.
Судом першої інстанції відповідно до ст.ст. 89, 263 ЦПК України правильно досліджені і оцінені обставини по справі, суд сприяв всебічному доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Таким чином, оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи скарги цього висновку не спростували, то відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду - без змін.
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України відсутні підстави для перерозподілу судових витрат.
Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст.ст. 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 лютого 2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду лише у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.
Повний текст судового рішення складено 22 лютого 2022 року.

Головуючий                                                                        В.Б. Яцина.

Судді колегії                                                                        І.В.Бурлака.

                                                                       А.В.Котелевець.