КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
  І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

 
 5 січня 2022 року                                                                                                 місто Київ
 
справа № 761/42155/21                                    
апеляційне провадження № 33/824/201/2022
 
Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Головачова Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва Сіромашенко Н.В. від 10 грудня 2021 року, відносно ОСОБА_1 ,        ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною 1 статті 130 КУпАП,
 
в с т а н о в и в :
Постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва Сіромашенко Н.В. від 10 грудня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь держави     454 грн. судового збору.
 
            Не погоджуючись з постановою судді місцевого суду ОСОБА_1 15 грудня 2021 року звернувся із апеляційною скаргою, у якій просив постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва Сіромашенко Н.В. від 10 грудня 2021 року скасувати та закрити провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
 
Скаржник зазначає, що у постанові місцевого суду не зазначено мотивів відхилення аргументів особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у працівників патрульної поліції взагалі були відсутні підстави для проведення огляду водія на стан сп`яніння, працівниками патрульної поліції було порушено вимоги статті 266 КУПАП, оскільки водієві не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, матеріали про вчинення адміністративного правопорушення не містять відомостей про повторність.
 
У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній підстав.
 
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вислухавши у судовому засіданні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, апеляційний суд приходить до наступних висновків. 
 
Відповідно до статті 245 КУпАП серед завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
 
Згідно частини 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
 
Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП, апеляційний суд виходить з наступного.
 
12  листопада 2021 року о 22 год. 20 хв. інспектором взводу 2 роти № 7 батальйону  № 1 полку № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Бєлявцевим В.Р. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 214788 за частиною 1 статті 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , зі змісту якого убачається, що 12 листопада 2021 року о 21 год. 53 хв. в м. Києві по вул. Юрія Ільєнка, 89-А водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки NISSAN MAXIMA, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» АRHK-0524, результат тесту 0,64 ‰    № 3261, такими діями водій порушив пункт 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.  
 
Суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
 
Апеляційний суд вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.
 
У відповідності до пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
 
Відповідно до змісту частини 1 статті 130 КУпАП відповідальність за вказаною статтею настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.
 
Відповідно до частини 2 статті 266 КУПАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення
 
З матеріалів справи убачається, що поліцейським було проведено огляд водія         ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння із використанням спеціальних технічних засобів та відеозапису.
 
Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові (п. 7 розділ ІІ Інструкції про прядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції).
 
За даними протоколу застосування спеціальних технічних засобів відносно водія   ОСОБА_1 , проведеним приладом «Драгер» АRHK-0524, установлено цифровий показник, що становить 0,64 ‰ проміле алкоголю в крові.
 
З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки останній керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння і це підтверджується протоколом застосування спеціальних технічних засобів  - приладу «Драгер» АRHK-0524.
 
Вина ОСОБА_1 у  вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 214788 від 12 листопада 2021 року за частиною 1 статті 130 КУпАП, протоколом застосування приладу «Драгер» АRHK-0524, відеозаписом із нагрудної камери поліцейського АА-00191.
 
Наявні у справі докази жодних підстав для сумнівів у винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не викликають. 
 
Доводи апеляційної скарги щодо порушення працівниками патрульної поліції вимог статті 266 КУПАП з тих підстав, що водієві не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння підлягають відхиленню, оскільки матеріали справи не містять відомостей про те, що водій ОСОБА_1 був не згодний із результатами огляду на стан сп`яніння, проведеного із застосуванням приладу «Драгер» АRHK-0524. 
 
Зі змісту частини 3 статті 266 КУпАП убачається, що огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться в закладах охорони здоров`я  у разі незгоди водія із результатами огляду, проведеного поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.
 
Протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 214788 від 12 листопада 2021 року і протокол застосування приладу «Драгер» АRHK-0524 були підписані ОСОБА_1 без зауважень, відеозапис із нагрудної камери поліцейського АА-00191 також не містить даних,  на яких зафіксовано незгоду водія ОСОБА_1 із результатом огляду на стан сп`яніння, проведеного із застосуванням приладу «Драгер» АRHK-0524. 
 
Доводи скаржника щодо відсутності у працівників патрульної поліції підстав для проведення огляду водія на стан сп`яніння підлягають відхиленню, з огляду на наступне.
Відповідно до пунктів 2 і 3 Розділу І Інструкції про прядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Тобто встановлення наявності підстав для проведення огляду водія на стан сп`яніння  належить виключно до повноважень поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України.
 
Апеляційний суд також відхиляє доводи скаржника щодо відсутності у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відомостей про повторність, оскільки відносно ОСОБА_1 був складений протокол за частиною 1 статті 130 КУпАП, що не містить елементу повторності.
 
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, місцевим судом досліджені повно та об`єктивно, постанова судді місцевого суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування не встановлені.

Таким чином, апеляційна скарга захисника ОСОБА_1. підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.
 
Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд
                
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва Сіромашенко Н.В. від 10 грудня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, - без змін. 
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                  Я.В. Головачов