Дата документу 23.12.2021 Справа № 337/2768/21

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
  
Справа № 22-ц/807/3777/21                                      Головуючий у 1-й інстанції: Гнатик Г.Є.
Є.У.№ 337/2768/21                                                Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року                                                        м. Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду  цивільних справ:
головуючого:         Кочеткової І.В.,
суддів:                 Кримської О.М.,
                        Дашковської А.В., 
розглянувши в порядку спрощеного письмового позовного провадження цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району до ОСОБА_1 про стягнення коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям,
за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 08 вересня 2021 року,
ВСТАНОВИВ:
У травня 2021 року Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району (далі - УСЗН) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів державно соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям в розмірі 1458,46 гривень. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 звернулася до УСЗН із заявою про призначення державної допомоги сім`ям. Відповідно до норм чинного законодавства рішенням від 14.09.2018 відповідачці була призначена допомога на період з 01.09.2018 по 28.02.2019 у розмірі 540 грн.41 коп., а з 01.12.2018 по 28.02.2019 на підставі розпорядження від 23.11.2017 було проведено перерахунок та нараховано допомогу в розмірі 729 грн. 23 коп. 
Із листа Правобережного районного центру зайнятості м.Запоріжжя від 14.01.2019 УСЗН стало відомо, що ОСОБА_1 мала статус безробітного з 04.07.2018, а 09.11.2018 реєстрацію припинено відповідно до абз.17 пп.1 п. 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого ПКМУ від 20.03.2013. Виплату державної допомоги було припинено з 01.12.2018 - з місяця, що настає за місяцем в якому припинено реєстрацію безробітного, але відповідачці вже було проведено нарахування та виплату коштів за грудень 2017 та січень 2018 у сумі 1458,46 грн. 
З метою повернення надмірно виплачених бюджетних коштів відповідачу надіслано рекомендованою кореспонденцією повідомлення про відшкодування надмірно виплачених бюджетних коштів, але добровільно такі кошти не повернуто. 
Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 08 вересня 2021 року позов залишено без задоволення.
Судове рішення мотивовано тим, що позивачем не доведено факту недобросовісного набуття ОСОБА_1 отриманих коштів у розмірі 1458,46 грн. 
Не погоджуючись з рішенням суду, УСЗН Запорізької міської ради по Хортицькому району подало апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом неповно з`ясовані фактичні обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати,  і ухвалити по справі нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Здійснити розподіл судових витрат.
Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що на думку апелянта висновки суду є помилковими, оскільки не зважаючи на те, що на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і якість їх дій, мінімізують ризик помилок, ніяким чином не спростовує обов`язку відповідача повідомити управління про припинення реєстрації у центрі зайнятості. Апелянт вважає, що судом помилково визначено відповідача добросовісним набувачем коштів державної соціальної допомоги у розмірі 1458,46 грн.
Копія апеляційної скарги та ухвали про відкриття апеляційного провадження отримані ОСОБА_1 24.11.2021. Відзив на апеляційну скаргу не надходив, проте це не заважає її розгляду за наявними матеріалами справи.
Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті  369 цього Кодексу.
Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд  здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.
За вимогами п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.
Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не  підлягає задоволенню з огляду на таке:
Встановлено, що за заявою ОСОБА_1 (а.с. 7, 8) УСЗН призначило їй державну соціальну допомогу як малозабезпеченій сім`ї у розмірі 540 грн. 41 коп, а з 22.11.2018 розмір допомоги становив 729 грн. 23 коп. (а.с. 16).
Листом від 14.01.2019 Правобережний районний центру зайнятості м.Запоріжжя повідомив УСЗН про те, що з 09.11.2018 ОСОБА_1 припинена реєстрація статусу безробітного (а.с. 17).
Згідно рішенню про призначення державної допомоги малозабезпеченій сім`ї від 16.01.2019 ОСОБА_1 виплати припинені з 09.11.2018 (а.с. 18).
Відповідно до довідки № 6057 відповідачу ОСОБА_1 нарахована та виплачена виплата за грудень 2018 року та січень 2019 року у сумі 1458,46 грн. (а.с.20 зворотна сторона).
Управлінням соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району направлено відповідачці повідомлення про повернення надміру виплаченої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям за період з 01.12.2018 по 31.01.2019 у розмірі 1458,46 грн. (а.с. 21).
Нарахування та виплата допомоги сім`ям з дітьми проводиться у відповідності до Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» та Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751.
Згідно з пунктом 36 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми (далі - Порядок), допомога на дітей одиноким матерям призначається з місяця, в якому було подано заяву з усіма необхідними документами, та виплачується щомісяця по місяць досягнення дитиною 18-річного віку (якщо діти навчаються за денною формою у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років) включно.
Органи, що призначають і виплачують державну допомогу сім`ям з дітьми, мають право у разі потреби перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення допомоги, що передбачено абз. 1 п. 48 Порядку.
Відповідно до пункту 49 Порядку особи, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми, зобов`язані повідомляти органи, що призначають і виплачують зазначену допомогу, про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги (зміни у складі сім`ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім`ї тощо). Суми державної допомоги сім`ям з дітьми, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно із законом.
Нарахування та виплата допомоги малозабезпеченим сім`ям проводиться у відповідності до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» та Порядку призначення та виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 року № 250.
Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї.
Середньомісячний сукупний дохід сім`ї - обчислений у середньому за місяць дохід усіх членів сім`ї з усіх джерел надходжень протягом шести місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги, крім допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування. До сукупного доходу сім`ї не враховується грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, на час її проведення.
Відповідно до п. 6 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (далі Порядок) для призначення соціальної допомоги уповноважений представник сім`ї подає органу соціального захисту населення такі документи: заяву; документ, що посвідчує особу уповноваженого представника сім`ї; декларацію про доходи та майно (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї); довідку про наявність та розмір земельної частки (паю).
До складу сім`ї включаються чоловік, дружина; рідні, усиновлені діти цих осіб віком до вісімнадцяти років, а також діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, вищих навчальних закладах I-IV рівнів акредитації до досягнення двадцяти трьох років і які не мають власних сімей; неодружені повнолітні діти, які визнані інвалідами з дитинства І та II груп або інвалідами І групи і проживають разом з батьками; непрацездатні батьки чоловіка та дружини, які проживають разом з ними і перебувають на їх утриманні у зв`язку з відсутністю власних доходів; особа, яка проживає разом з одиноким інвалідом І групи і здійснює догляд за ним; жінка та чоловік, які проживають однією сім`єю, не перебувають у шлюбі, але мають спільних дітей. При цьому до складу сім`ї включаються незалежно від місця проживання (перебування) або реєстрації діти, які навчаються за денною формою навчання у професійно-технічних, вищих навчальних закладах I-IV рівнів акредитації до досягнення двадцяти трьох років і не мають власних сімей. До складу сім`ї не включаються особи, які перебувають на повному державному утриманні.
Для призначення соціальної допомоги на наступний строк уповноважений представник сім`ї подає заяву і декларацію про доходи та майно.
Виплата раніше призначеної соціальної допомога припиняється: якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру, і внаслідок чого були надміру виплачені кошти, - з місяця, в якому виявлено порушення (п.25 Порядку).
Згідно з п. 28 Порядку якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку.
Положеннями статей 1212, 1215 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Не підлягає поверненню безпідставно набуті, зокрема, заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.
Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18).
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи. У справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнішний спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року, «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» від 08 квітня 2008 року, «Москаль проти Польщі» від 15 вересня 2009 року).
Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії» від 20 травня 2010 року і «Тошкуце та інші проти Румунії» від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року та «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року). Суд вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.
Як було встановлено,  ОСОБА_1  припинила реєстрацію статусу безробітного 09.11.2018.
Згідно п.17 порядку інформування органів соціального захисту населення стосовно реєстрації (припинено реєстрації) як безробітної особи, яка включена до складу малозабезпеченої сім`ї, здійснюється центрами занятості, щомісяця до 10 числа місяця, що настає за звітнім періодом. Її реєстрація у центрі занятості припинена 09.11.2018, центр зайнятості в порушення п. 17 Порядку 250 від 24.02.2003 направив відповідне повідомлення до УСЗН ЗМР по Хортицькому району 14.01.2019, тобто зі спливом двох місяців та п`яти днів.
Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачка навмисно не повідомила УПСН ЗМР по Хортицькому району про зняття з реєстрації статусу безробітного є безпідставними та жодними доказами по справі не підтверджуються.
Таким чином, апеляційний суд вважає висновок суду першої інстанції про недоведеність позовних вимог УПСЗН ЗМР по Хортицькому району, законним та обґрунтованим.
Під час вирішення спору судом першої інстанції правильно застосовані норми процесуального та матеріального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують вказаного.
Отже, аналіз вищевикладеного свідчить про те, що підстави, передбачені нормами статті 376 ЦПК України, відсутні, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 268, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд - 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу представника Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району залишити без задоволення.
Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 08 вересня 2021 року у цій справі залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково. 

Головуючий: І.В. Кочеткова 

Судді: А.В. Дашковська 

О.М. Кримська